ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/199/24 Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження №33/807/327/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Зубкової Л.М., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Зубкової Л.М. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 18 грудня 2023 року о 11 годині 28 хвилини у м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Українська, 2ж, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda X-NV», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження повного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі відмовився на місці зупинки, про повторність попереджений. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Зубкова Л.М. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначила, що судом надано невірну оцінку численним порушенням законодавства, яке встановлює порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не відповідають фактичним обставинам справи та оформленні із порушенням норм діючого законодавства.

Посилається на те, що протокол не може вважатися належним доказом, оскільки не містить суттєвих обставин, які повинні бути відображеними у ньому. Крім того, в протоколі відсутня назва медичного закладу, до якого був направлений ОСОБА_1 для проходження медичного огляду. В порушення Інструкції працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, а тому підстави про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП за відмову від запропонованого огляду відсутні.

Зауважує, що відповідно до Інструкції, при виявленні ознак сп`яніння працівниками поліції складається акт, який долучається до протоколу. Натомість, працівниками поліції не було дотримано зазначених положень нормативних актів, та протокол щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений за відсутності відповідних достатніх доказів про вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. Крім того, працівниками поліції не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Вказує, що з відеозапису події не вбачається ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , які відображені працівникам поліції в матеріалах провадження. Разом із цим порядок виявлення ознак наркотичного сп`яніння не зафіксований відеозаписом. Як і не зафіксована відмова ОСОБА_2 від проходження огляду у медичному закладі.

Звертає увагу, що судом першої інстанції не прийнято як доказ у справі висновок медичного огляду ОСОБА_1 лікарем-наркологом, оскільки вказаний огляд проведений за заявою ОСОБА_1 .

Вважає, хибним висновок суду про законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки він не порушував ПДР України, що підтверджується відеозаписом події.

Просить постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Зубкова Л.М. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Вказала, що працівниками поліції під час складання протоколу було порушено право ОСОБА_1 на захист. Зазначила, що ОСОБА_1 після телефонної розмови з адвокатом, попрохав працівників поліції доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, між тим йому було відмовлено. Зазначила, що візуальний (зовнішній) огляд ОСОБА_1 на виявлення ознак наркотичного сп`яніння поліцейський не проводив, а лише зазначив, що він вважає про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Направлення в заклад охорони здоров`я працівниками поліції не складалось та ОСОБА_1 не вручалось. Посилалась на те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, результат якого негативний. Додала, що в 2020 році у ОСОБА_1 виникла конфліктна ситуація із працівником правоохоронного органу, в результаті якого ОСОБА_1 отримав закритий перелом кісток носа та внаслідок чого він звернувся до ТУ ДБР. Після вказаного звернення його постійно переслідують працівники патрульної поліції.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що не порушував правил дорожнього руху, які йому інкримінувалися працівниками поліції, як підставу для зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку його захисника адвоката Зубкової Л.М., перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції суддя апеляційного суду не може погодитися у зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд першої інстанції не звернув увагу на певні істотні обставини.

Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати відсутність належного обґрунтування висновку районного суду про доведеність провини ОСОБА_1 , що вочевидь не надає можливості стверджувати про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення.

Визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості твердження щодо вт явлення у ОСОБА_1 ознак перебування у стані наркотичного сп`яніння, а також було порушено процедуру огляду передбачену ст. 266 КУпАП.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 інкримінувалося те, що він 18 грудня 2023 року о 11 годині 28 хвилини у м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Українська, 2ж керував транспортним засобом «Honda X-NV», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження повного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі, відмовився на місці зупинки, про повторність попереджений. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Апеляційним судом було переглянуто повністю відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який розпочинається зі спілкування двох працівників поліції в службовому автомобілі. З розмови даних співробітників поліції вбачається, що вони тривалий час навмисно здійснюють рух за транспортним засобом, вигадують причину для його зупинки, очікуючи, що з боку водія матимуть місце порушення ПДР з метою його подальшої зупинки. Далі, коли ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб на паркувальному майданчину біля магазину «АТБ», працівниками поліції оголосили йому підставу зупинки транспортного засобу, а саме «перед початком руху водій не ввімкнув покажчик повороту», на що водій ОСОБА_1 зазначає, що жодних порушень ПДР не допустив.

Слід зазначити, що вказаний відеозапис, не містить фіксації порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які йому інкримінуються працівниками поліції.

Зміст розмови з самого початку спілкування ОСОБА_1 та працівників свідчить, що подібні ситуації виникали вже раніше. ОСОБА_1 висловлює своє обурення з приводу того, що працівники поліції постійно переслідують його і в цей день вони вже чекали його в дворі його будинку та цілеспрямовано їхали тривалий час за ним.

Далі зафіксована телефонна розмова ОСОБА_1 із захисником, в якій він повідомляє останньому, що працівники поліції знову його переслідували, він зупинився.

Далі, не провівши огляду водія, не оголосивши виявлених ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , працівник поліції одразу пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 зазначає, що такі дії незаконні і у працівників відсутній підстави вважати, що він перебуває в стані сп`яніння, оскільки будь які ознаки такого стану у нього відсутні.

В подальшому відеозаписом зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від пропозиції працівника поліції у зв`язку з непогодженням з інкримінованими йому працівника поліції порушеннями правил дорожнього руху та складання протоколу.

Привертає до себе увагу й зміст розмови працівників поліції після складання протоколу відносно ОСОБА_1 , в якій один працівник поліції каже іншому: «ти ж хотіла 130-ту, я казав, треба поїсти і все буде».

При цьому, заявлені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук не знайшли свого підтвердження у наданому відеоматеріалі, з якого до того ж вбачається, що такі ознаки працівником поліції взагалі не були озвучені.

Отже, оглянутий відеозапис демонструє дії працівників поліції, які фактично зводилися до отримання незгоди з боку ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у медичній установі, що за відсутності жодних об`єктивних підстав для такої пропозиції, слід вважати формальним підходом з боку працівників поліції та провокацію з боку останніх для відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

А сукупність наведених вище обставин переконує суд у штучності створеної ситуації, і вочевидь не слугують підтвердженням провини ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.

Вказані обставини впливають на встановлену ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння і недотримання вказаної процедури є суттєвим порушенням, оскільки лише дійсна наявність ознак певного сп`яніння у водія надає працівникам поліції право проводити на місці зупинки транспортного засобу процедуру медичного огляду або пропонувати такий огляді у медичному закладі.

Також суддя апеляційного суду звертає увагу на те, що згідно наданого стороною захисту висновку службового розслідування членів комісії УПП в Запорізькій області ДПП за скаргою ОСОБА_1 щодо обставин при складанні вищезазначеного протоколу, встановлено порушення службової дисципліни в діях поліцейського взводу 2, роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Бабака А.Є. та в діях поліцейської взводу 2, роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Федоренко Х.В., що виразилась у негативному спілкуванні. Застосовано до останніх усне попередження щодо неухильного та сурового дотримання службової дисципліни.

Означений висновок службового розслідування членів комісії УПП в Запорізькій області ДПП проаналізований апеляційним судом в контексті обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та інших письмових доказів і вказує на те, що працівників поліції ще до зупинки транспортного засобу, знали хто є його водієм та мали до водія упереджене негативне ставлення. Зміст розмови працівників поліції під час переслідування ОСОБА_1 явно вказує на те, що вини відшукують штучні причини для його зупинки, що є неприпустимим.

Отже, з урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КУпАП суддя апеляційного суду дійшов висновку, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння не відповідає законодавчо встановленій процедурі, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння недійсним.

З`ясування цих обставин також має вирішальне значення, оскільки саме наявність таких дійсних ознак надає можливість працівникам патрульної поліції запропонувати проходження медичного огляду та усуває сумніви у дотриманні певної процедури з боку працівників патрульної поліції та утримує від формального підходу до з`ясування всіх обставин.

Отже, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості є лише відображенням позиції працівників поліції і за своєю суттю фактично є обвинуваченням, яке не доведене в суді.

Зважаючи на вказані порушення, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння вважається недійсним, а відтак зібрані по справі докази не можна визнати належними та допустимими й такими, які «поза розумним сумнівом» доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Вимогами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що за вже встановлених порушень, суттєво не впливає на висновки суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу адвоката Зубкової Л.М., подану в інтересах ОСОБА_1 слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Зубкової Лілії Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову апеляційного суду, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/199/24