Справа № 214/3353/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Україна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2024 о 15 год. 00 хв. ОСОБА_2 , за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , а саме: висловлювався відносно останньої нецензурною лайкою. Внаслідок дій ОСОБА_2 могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 , чим порушено Закон України №2229-VIII від 07.12.2017.

Крім того, 30.03.2024 о 23 год. 40 хв. ОСОБА_2 , не виконав вимоги термінового заборонного припису серії АА №390483 від 30.03.2024, який було винесено відносно нього, а саме: з 21 год. 10 хв. 30.03.2024 ОСОБА_2 перебував за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , тобто порушив заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_3 .

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово у встановленому законом порядку належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, в п. 53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, задля ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів, оскільки положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, яка підтверджується наступними доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ №413554 від 30 березня 2024 року та ВАВ №201810 від 30 березня 2024 року, в яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушень відносно ОСОБА_3 , що мали місце 30.03.2024 о 15 год. 00 хв. та о 23 год. 40 хв.;

- протоколом про адміністративне затримання серії АА №021978 від 30.03.2024 про затримання о 21 год. 41 хв. 30.03.2024 ОСОБА_2 з метою припинення адміністративного правопорушення, після вичерпання всіх заходів адміністративного впливу;

- заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 30.03.2024, зміст яких узгоджуються зі змістом протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАВ №413554 від 30 березня 2024 року та ВАВ №201810 від 30 березня 2024 року;

- рапортом інспектора патрульної поліції від 31.03.2024, зміст якого узгоджується з обставинами, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №201810 від 30 березня 2024 року;

- копією термінового заборонного припису АА №390483 від 30.03.2024, з якого слідує, що відносно ОСОБА_2 вжиті заходи термінового заборонного припису: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за ознаками: вчинення домашнього насильства, а саме: умисне вчинення діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ), внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого та невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як слідує з положень вказаної норми, накладання адміністративного стягнення при вчиненні кількох адміністративних правопорушень проводиться при наявності наступних умов: вчинення особою двох і більше адміністративних правопорушень; кожне правопорушення кваліфікується за окремою статтею Особливої частини КУпАП, що має самостійну санкцію; з кожного правопорушення не минули строки давності притягнення до адміністративної відповідальності; ні за одне з них на особу не накладалось стягнення.

Враховуючи, що правопорушення, вчинені 30.03.2024 однією особою ОСОБА_2 є окремими складами правопорушень, строки давності притягнення адміністративної відповідальності за них не минули, суд вважає можливим накласти адміністративне стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_2 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, не працює, від явок до суду ухилявся. Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства в подальшому, яке носить систематичний характер, зміни його насильницької поведінки, формування нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, в порядку ст. 39-1 КУпАП суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_2 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», із взяттям його на профілактичний облік та проведенням з ним профілактичної роботи в порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-36, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, із застосуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Направити ОСОБА_4 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», із взяттям його на профілактичний облік та проведенням з ним профілактичної роботи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко