Справа №403/284/24 провадження № 3/403/200/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення з доданими матеріалами, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , згідно

відомостей, зазначених в протоколі,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце

проживання:

АДРЕСА_1 , громадянинаУкраїни

(паспорт громадянина України серія

НОМЕР_1 , виданий 30 січня 2012 року

Устинівським РВ УМВС), не працюючого

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2024 року о 16 год. 22 хв. в АДРЕСА_2 гр-н ОСОБА_1 здійснював рух на т.з. мопеді «DELTA» без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП

В судовому засіданні по розгляду справи 30 липня 2024 року гр-н ОСОБА_1 визнав, що відмовився від запропонованого поліцейським огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з причин, які він не може пояснити. Суду пояснив, що в цей же день, коли був складений протокол, він, перебуваючи в гостях у своєї знайомої, приблизно о 10-11 год. ранку, спільно з нею розпивав спиртний напій - горілку, внаслідок чого вжив 400-450 грам горілки. Після цього, відпочивши, він вирішив поїхати на заправку по бензин. З цією метою він сів на мопед та викотився на ньому від подвір`я до дороги, де в цей час його і зупинили поліцейські. Зазначив, що не їхав на мопеді, а просто «котив» його. Підтвердив, що посвідчення водія не має і його не отримував взагалі.

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати обставини того, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються, крім іншого, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, далі по тексту - Правила дорожнього руху).

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п.п.2, 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735 від 09 листопада 2015 року), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічна норма щодо застосування технічних засобів відеозапису при проведенні огляду на місці зупинки транспортного засобу, а також направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я у разі його відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди з його результатами, передбачена також і пунктами 4, 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі по тексту - Порядок №1103).

Оцінюючи відповідно до вимог ст.252 КУпАП зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і його вина у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №540541 від 22 травня 2024 року, який містить зазначення встановлених поліцейським ознак алкогольного сп`яніння гр-на ОСОБА_1 (запах алкоголю з ротової порожнини та порушення мови), а також обставину його ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінняшляхом відмови від проходження такого огляду у встановленому законодавством порядку (а.с.1); 2) направленням на огляд до закладу охорони здоров`я ІНФОРМАЦІЯ_2 водія транспортного засобу ОСОБА_1 від 22 травня 2024 року, з якого вбачається виявлення поліцейським у гр-на ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запаху алкоголю з ротової порожнини, порушення мови) (а.с.4); 3) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається наявність у гр-на ОСОБА_1 зазначених вище ознак алкогольного сп`яніння (а.с.5); 4) відеозаписом з нагрудної камери поліцейського за 22 травня 2024 року, що міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску, з якого вбачається: безпосереднє керування гр-ном ОСОБА_1 транспортним засобом (мопедом) та його рух по проїздній частині автомобільної дороги; його зупинка працівниками поліції та повідомлення її причин (відсутність мотошолому та неподаний сигнал світловими покажчиками при повороті); повідомлення поліцейським про наявність у гр-на ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.3 розділу І Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, зокрема, запаху алкоголю з ротової порожнини та порушення мови; повідомлення гр-ном ОСОБА_1 обставини вживання ним алкогольних напоїв у вигляді однієї пляшки «водки»; адресована гр-ну ОСОБА_1 пропозиція поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу алкотестера «Драгер» та в медичному закладі та його відмова від проходження такого огляду (а.с.6).

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, а також такими, що в повній мірі розкривають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та в своїй сукупності вказують на доведеність вини гр-на ОСОБА_1 у його вчиненні.

Будь-яких обставин, які б ставили під сумнів зазначені в них фактичні дані, судом встановлено не було.

Передбачених ст.251 КУпАП доказів на спростування даного висновку суду гр-ном ОСОБА_1 під час розгляду справи надано не було.

Таким чином, наведена вище сукупність доказів, на переконання суду, є достатньою для встановлення дійсних і достовірних обставин події, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення, та вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому надані гр-ном ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснення щодо не здійснення ним руху на мопеді, оскільки він лише сидів на ньому та відкотився від подвір`я будинку до дороги, суд сприймає критично, оцінюючи їх як спосіб захисту гр-на ОСОБА_1 з метою ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки з дослідженого судом відеозапису події чітко вбачається рух мопеда під керуванням гр-на ОСОБА_1 по проїздній частині автомобільної дороги на зузстріч поліцейському автомобілю та відсутність поряд будь-яких житлових будинків або нежитлових будівель (навколишня територія, засаджена рослинністю та деревами).

Судом також враховується практика Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 Рішення «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.12.2012 року, заява №387/03). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 Рішення «Вєренцов проти України» від 11.07.2013 року, заява №20372/11).

З урахуванням викладеного, суд на підставі обєктивно зясованих обставин справи, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст.252 КУпАП, які перебувають в узгодженому звязку між собою, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», приходить до висновку, що вина гр-на ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст.33 КУпАП).

Згідно п.1 ч.1 ст.34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність гр-на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням наданих ним в судовому засіданні пояснень, судом не встановлено.

Обтяжуючих відповідальність гр-на ОСОБА_1 обставин, передбачених ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

Обставини непереборної сили або крайньої необхідності в діях гр-на ОСОБА_1 суд не вбачає.

Підстав для застосування до гр-на ОСОБА_1 положень ст.22 КУпАП судом не встановлено.

Підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 , відсутні.

За змістом п.57 рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (заяви №,№15809/02, 25624/02), Суд постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Одночасно з цим судом враховується, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоровя інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоровю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Враховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні правопорушення, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року по справі № №702/301/20.

На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.33 КУпАП, вважаю за необхідне і достатнє накласти на гр-на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що за наявних обставин справи в їх сукупності буде достатнім для виконання завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення та здійснення на нього виховного впливу.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 605 грн. 60 коп..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.13, 33, 35, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.245, 251, 252, 268, 277, 279, 283, 284, 287, 289, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 17000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати штрафу:

отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300;

код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA0011001 (Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху);

код класифікації доходів бюджету: 21081300

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок), реквізити для сплати:

стягувач: Державна судова адміністрація України;

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Роз`яснити гр-ну ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений ч.1 ст.130 КУпАП (34000 грн. 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого ч.1 ст.307 КУпАП.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова