Справа №584/1657/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Данік Я. І.
Номер провадження 33/816/518/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 164 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю секретаря Авраменко Д.А. захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка М.Г., розглянувши у режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка М.Г. на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу фізичною особою-підприємцем, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактичну проживаючу по АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Пиво «Ukie 4.6%» у кількості 3 банки, пиво «Світлий розлив 4,2 %» у кількості 5 банок, пиво «Закарпатське 4,1 %» у кількості 2 банки, слабоалкогольний напій «Beermix 2,5 %» у кількості 5 банок, пиво «Ukie wild cherry 4,6 %» у кількості 3 банки, конфісковано.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з конфіскацією продукції, за те, що 18 жовтня 2023 року близько 10 год. 40 хв. у приміщенні магазину «Продукти», розташованому по вул. Кролевецька, 12 у м. Путивль Сумської області, зберігала підакцизну продукцію, а саме: пиво та слабоалкогольні напої, що підлягають ліцензуванню на право здійснення роздрібної торгівлі та зберігання такої продукції, чим порушила вимоги «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових вироків, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Своїми умисними діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Цимбалюк М.Г. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності пропуску строку апелянт вказує про те, що копію оскаржуваної постанови судді Путивльського районного суду Сумської області від 22.12.2023 було отримано ОСОБА_1 05 січня 2024 року, проте лише 19 січня 2024 року остання уклала договір про надання правничої допомоги №б/н з адвокатом Цимбалюком М.Г.

23 січня 2024 року адвокату надану можливість ознайомлення з матеріалами справи, після чого ним було подано апеляційну скаргу.

У зв`язку з викладеним, апелянт вважає за потрібне просити Сумський апеляційний суд визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Путивльського районного суду Сумської області від 22.12.2023, поважними.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводів клопотання про поновлення строку на його оскарження та апеляційної скарги, пояснення адвоката Цимбалюка М.Г., який просив задовольнити як подане ним клопотання, так і апеляційну скаргу, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Приписи КУпАП про процесуальні строки регламентують їх тривалість, порядок обчислення та наслідки закінчення цих строків.

Зокрема відповідно до положень цього кодексу строки встановлюються і поновлюються. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг.

За загальним положенням статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску строку на оскарження постанови цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Аналіз правил, визначених статтею 294 КУпАП дає підстави для висновку, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови починається саме з дня винесення судом першої інстанції постанови.

Крім того в розумінні положень статті 294 КУпАП строк, передбачений на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства про адміністративні правопорушення та своєчасного виконання ними передбачених КУпАП певних процесуальних дій. Інститут строків в процесі розгляду справ про адміністративні правопорушення сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого учасник справи може оскаржити рішення про накладення на нього адміністративного стягнення; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду в порядку апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, постанова набирає чинності та пред`являється державою в особі її компетентних органів до виконання. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Так, 28 червня 2018 року Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «Осовська та інші проти України», у якому встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з недотриманням принципу юридичної визначеності. При цьому у пунктах 26, 27 рішення суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» пункт 61). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» пункт 52).

Хоча, перш за все, саме до повноважень національних судів належить вирішувати питання про будь-яке поновлення строку на апеляційне оскарження, такі повноваження не є необмеженими. Національні суди зобов`язані навести підстави. У кожній справі суди мають перевірити, чи можуть підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження виправдати втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує свободу розсуду судів щодо часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справах «Пономарьов проти України» пункт 41, та «Устименко проти України» пункт 47).

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника, а тим більше, якщо пропуск строку стався з вини судів попередніх інстанцій, зокрема, у зв`язку з несвоєчасним врученням повного тексту судового рішення при одночасній добросовісній поведінці скаржника та вчиненні останнім усіх залежних від нього дій з метою отримання такого рішення; 2) оскарження судового рішення здійснюється не з метою перегляду остаточного рішення, а обумовлене метою виправлення судової помилки, яка має суттєве значення для захисту прав та інтересів особи або становить значний суспільний або у, виняткових випадках, державний інтерес.

Отже, відповідно до сталої практики ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду, а вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Зокрема підставою для поновлення такого строку може бути неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., рішення у справах «Александр Шевченко проти України» п. 27, та «Трух проти України»).

Сам строк звернення до апеляційного суду - це проміжок часу з дня винесення судом першої інстанції постанови у справі про адміністративні правопорушення, протягом якого особа має право звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

З урахуванням викладених положень закону у справі, яка розглядається, відлік строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 22 грудня 2023 року почався в день її ухвалення 22 грудня 2023 року, а останнім днем цього строку є 01 січня 2024 року (31 грудня 2023 року вихідний день).

Згідно з матеріалів справи, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ординат З.А. до початку судового засідання, подала клопотання про розгляд справи без її участі та ОСОБА_1 .

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 була обізнана про судовий розгляд справи щодо притягнення її до адміністративної відповідальності, то, відповідно, мала змогу своєчасно оскаржити постанову суду в межах десятиденного строку, або з моменту отримання копії оскаржуваної постанови судді, 05 січня 2024 року, проте вказаним право остання не скористалася.

Окрім цього, апеляційний суд зауважує про те, що сам по собі факт укладення між ОСОБА_1 та адвокатом Цимбалюком М.Г. договору про надання правничої допомоги лише 19 січня 2024, за наявності обставин щодо обізнаності ОСОБА_1 із результатом розгляду справи, оскільки рішення суду остання отримала 05.01.2024, не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови.

Враховується також те, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції мала захисника адвоката Ординат З.А. та не була обмежена в праві подати апеляційну скаргу через свого захисника.

Отже доводи адвоката Цимбалюка М.Г. про те, що ОСОБА_1 уклала із ним договір про надання правової допомоги вже після постановлення рішення, зі спливом певного часу, а відтак це є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження, безпідставні.

Вище викладене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, зокрема викладеного в ухвалі від 17.02.2022 (справа № 753/14151/21, провадження № 51-708ск22).

Також суд звертає увагу на те, що адвокат Цимбалюк М.Г. лише після спливу декількох днів після укладення правового договору із ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про ознайомлення із матеріалами справи.

Таким чином, вивчивши мотиви клопотання адвоката Цимбалюка М.Г. про поновлення строку на апеляційне оскарження та дослідивши матеріали справи, апеляційним судом не було встановлено особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали оскаржити постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 22.12.2023 року у передбачений ст.294 КУпАП строк.

Отже, враховуючи відсутність доказів існування істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги, клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає.

Таким чином, захиснику адвокату Цимбалюку М.Г. слід відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Путивльського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Цимбалюку М.Г. у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Путивльського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а апеляційну скаргу разом з доданими до неї документами повернути особі, яка її подала адвокату Цимбалюку М.Г.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.