Номер справи 220/1004/24
Номер провадження 3/220/528/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., за участю секретаря Сербіної І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Волноваського районного ВП ГУНП в Донецькій області у відношенні

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності притягувався за ч. 2 ст. 126 КУпАП, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, та ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

02.06.2024 року о 20:10 годині, в Донецькій області, Волноваського району, с. Андріївка, вул. Миру, буд. 73, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на мотоциклі «MUSSTANG MT 250 GY-8» державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та не був уважний не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримуючись безпечного інтервалу, у результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на бордюр. Внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає. Цим він порушив вимоги п. 12.1; 13.1; та 2.3Б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Також, 02.06.2024 року о 20:10 годині, в Донецькій області, Волноваського району, с. Андріївка, вул. Миру, буд. 73, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом мопедом «MUSSTANG MT 250 GY-8» державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії «А» на право керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та його законні представники, не з`явився. Про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується підписом у протоколі, та додатково повідомлений за допомогою смс повідомлення на контактний номер телефону. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв та про причини неявки не повідомив. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи. З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративні правопорушення за ст. 124, 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відносно правопорушення за ст. 124 КУпАП, суд зазначає наступне.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 799280, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення; даними схеми місця ДТП; поясненнями матері особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , згідно яких вона повідомила, що я мешкаю протягом тривалого часу разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Приблизно У лютому 2022 році я придбала синові мотоцикл марки Мустанг моделі Грейдер 250, номерний знак НОМЕР_2 але враховуючи той факт що йому тоді було 14 років самостійно на ньому їздити я не дозволяла. Коли сину виповнилося 16 років то я інколи дозволяла йому користуватися зазначеним мотоциклом для поїздки з друзями на річку. 02.06.2024 року приблизно о 20:20 мені зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що він рухаючись па вищезазначеному мотоциклі по вул. Миру у с. Андріївна поблизу буд. №73 при об`їзді ями не впорався с керуванням та зачепившись переднім колесом об бордюр та впав. Тоді я одразу прибігла на місце та впевнившись, що син ніяких тілесних ушкоджень не отримав, сказала йому що треба з метою інформування повідомити про це поліцію, первина медична допомога йому була не потрібна, претензій він ні до кого не мав. Я розуміла що керувати мотоциклом можна лише з 18 років та отримавши посвідчення водія відповідної категорії, але через те, що ми живемо у маленькому селі думала, що ніяких наслідків не буде; поясненнями свідка ОСОБА_4 , доданими до матеріалів справи на окремому аркуші, згідно яких вона засвідчила, що 02.06.2024 року приблизно о 20:00 я разом зі своїм тестем ОСОБА_5 на належному йому транспортному засобі марки Рено моделі Дастер поверталися додому з магазину у АДРЕСА_1 та побачили, що неподалік буд. №73 на мотоциклі чорного кольору їде місцевих хлопець ОСОБА_6 , який не впорався з керуванням та зачепившись об бордюр впав, швидкість у нього була невелика можливо до 20 км/г. Під`їхавши ближче ми запитали чи все нього добре, на що він повідомив, що все гаразд, допомога йому не потрібна, тоді ми разом з ОСОБА_7 поїхали додому; поясненнями свідка ОСОБА_5 , доданими до матеріалів справи на окремому аркуші, згідно яких він засвідчив, що 02.06.2024 року приблизно о 20:00 я разом зі своєю невісткою ОСОБА_4 на належному мені транспортному засобі марки Рено моделі Дастер поверталися додому з магазину у с. Андріївка по вул. Миру, Волноваського району, Донецької області та побачили, що неподалік буд. №73 на мотоциклі чорного кольору їде місцевих хлопець ОСОБА_6 , який не впорався з керуванням та зачепившись об бордюр впав, швидкість у нього була невелика можливо до 20 км/г. Під`їхавши ближче ми запитали чи все нього добре, на що він повідомив, що все гаразд, допомога йому не потрібна, тоді ми разом з ОСОБА_8 поїхали додому; поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , доданими до матеріалів справи на окремому аркуші, згідно яких він пояснив, що мешкаю разом з мамою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приблизно у лютому 2022 року мама придбала мені мотоцикл марки Мустанг номерний знак НОМЕР_1 але враховуючи той факт що мені тоді було 14 років, самостійно на ньому їздити мама мені не дозволяла. Коли мені виповнилось 16 років то я інколи брав з дозволу мами зазначеним мотоцикл для поїздки з друзями на річку. 02.06.2024 року приблизно о 19:40 я вирішив трохи покататися на мотоциклі при цьому маму я попередив, що поїду до друзів на пів години та повернуся, вона мені це дозволила. Тоді я рухаючись по вул. Миру у с Андріївка, Волноваського району, Донецької області поблизу буд 73 у напрямку сільської ради, коли об`їжджав ямку то не виорався з керуванням та зачепився переднім колесом об бордюр з правої сторони відносно напрямку мого руху, після чого впав з мотоциклу. Враховуючи, що швидкість мотоцикла була не велика приблизно 20-30 км/г то впавши я ніяких тілесних ушкоджень не отримав, швидку медичну допомогу я не викликав а одразу подзвонив мамі та повідомив про те, що сталося. Через хвилин 10 вона прибігла до мене на місце падіння та впевнившись що моєму життю та здоров`ю нічого не загрожує сказала, що треба подзвонити до поліції та повідомити про те, що сталося. Тоді я зателефонував на лінію 102 розповів про обставини ДТП. Хочу додати, що почуваю себе я добре, претензій ні до кого не маю та мати не буду. Про те, що керувати мотоциклом можна лише з 16 років та після отримання посвідчення водія та вивчення правил дорожнього руху я знав, але легковажно вирішив, що по селу зможу їздити і без цих знань та навичок. Матеріальної шкоди при падіння мотоцикла мені не завдано, оскільки на ньому лише трохи пошкоджено фарбоване покриття пластикового, переднього крила; свідоцтвом про народження на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копією паспорту на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 13.1, та Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, та водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, тобто правопорушник скоїв правопорушення, передбачене статтею 124 КпАП України, а саме порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

При цьому вирішуючи питання щодо міри покарання порушнику, суд зазначає наступне.

Ч. 1 ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за кожне правопорушення враховуються характер кожного вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, та схемі місця ДТП, шкода була заподіяна лише мотоциклу «MUSSTANG MT 250 GY-8», який належить особі яка притягається до адміністративної відповідальності, пошкоджено лише транспортний засіб, бордюр жодних пошкоджень не має. Тобто, вказаним адміністративним правопорушенням завдано шкоди лише транспортному засобу, який належить особі яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд враховуючи, наведене, а також те, що діяння, вчинене ОСОБА_1 , хоча і містить в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення та вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за малозначністю і оголосити йому усне зауваження.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, суд виносить постанову про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відносно правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява №29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Ще однією вартою уваги справою за статтею 8 Конвенції, в якій йдеться про принцип законності, є «Володимир ОСОБА_4 та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява №12451/04), рішення від 30 вересня 2010 року, в п. 44 якого ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм (див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява №11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 222 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, розглядають справи про адміністративні правопорушення вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 799279 від 03.06.2024 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення; поясненнями матері особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ; поясненнями свідків ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 ; поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , згідно яких він підтвердив що керував транспортним засобом без наявності посвідчення водія відповідної категорії; довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 799279 від 03.06.2024 року, згідно якої за обліками Національної автоматизовано-інформаційної системи МВС України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 , до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 КУпАП притягавсяза ч. 2 ст. 126 КУпАП, номер судового провадження № 3/220/134/24 від ЗО 01 2024 (Великоновосілківський районний суд Донецької області, справа 220/141/24 від 30.01.2024, та визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП до попередження).За відомостями ГСЦ МВС документ відсутній;копією постанови Великоновосілківського районного суду Донецької області від 30.01.2024 року, у справі № 220/141/24 (провадження № 3/220/134/24), згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був притягнут до адміністративної відповідальності, та застосовано до нього захід впливу у вигляді попередження.

Неповнолітній вік особи підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого особі яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення було 16 років.

Оцінюючі надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою у логічному взаємозв`язку та є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення у діях порушника.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, він містить всі необхідні реквізити та його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України. Вказаний протокол містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особа, щодо якої складений протокол, ознайомлений зі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відповідним підписом та поясненнями, зазначеними в протоколі. В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив що погоджується з правопорушенням.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, тобто керував механічним транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 126 КпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КпАП України, а саме, керував транспортним засобом, будучи особою яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених 121-127 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити порушнику, враховуючи його особу, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували його суду не надані, правопорушник не працює, але до адміністративної відповідальності притягався протягом року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєних ним адміністративних правопорушеннях, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, та відсутність обтяжуючих вину порушника обставин, майновий стан особи яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про необхідність звільнити порушника ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за малозначністю адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням, та піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу саме ця міра покарання буде достатньою для покарання та виправлення порушника, запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 124, ч. 2 ст. 126 КпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за малозначністю адміністративного правопорушення, оголосивши йому усне зауваження, провадження по справі закрити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок на розрахунковий рахунок UA0005001, код класифікації доходів бюджету-21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, отримувач коштів Донецьке УК/Дон.Обл./21081300, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ)-02895834.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави на розрахунковий рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) -02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.А. Дурач