ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/902/24 Головуючий І інстанції
Справа № 621/4755/23 Овдієнко В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Сергієнко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сергієнко Світлани Михайлівни на постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 27 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Зміївського районного суду Харківської області від 27 березня 2024 року до ОСОБА_1 застосовано за частиною 1 статті 130 КУпАП стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Сергієнко С.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, захисник посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, яка винесена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що поліцейськими не проінформовано ОСОБА_1 про порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять ідентифікуючих ознак відеокамери за допомогою якою здійснювалась відеофіксація, яка не відповідає фактичним обставинам події.

Вважає викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини такими, що не підтверджені належними доказами.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилається на те, що поліцейськими складений протокол надано на підпис ОСОБА_1 , не надавши можливості при цьому викласти свої заперечення.

В обґрунтування пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді захисник зазначає, що подану 08 квітня 2024 року апеляційну скаргу було повернуто постановою Харківського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року, у зв`язку з недотриманням вимог статті 271 КУпАП.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Сергієнко С.М. підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Сергієнко С.М., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до таких висновків

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 27 листопада 2023 року о 10:20 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по вул. Лермонтова, 29 в смт. Слобожанське, де був зупинений поліцейськими у зв`язку з ненаданням дороги пішоходу. Під час спілкування з водієм, поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення покриву обличчя. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, або у закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 289759 від 27 листопада 2023 року за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими не було надано ОСОБА_1 можливості надати заперечення, є безпідставними.

З долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлено зі змістом складеного протоколу, який йому було зрозуміло та надано можливість надати письмові пояснення, якою він не скористався. Буді-яких заперечень щодо змісту складеного протоколу, ОСОБА_1 не подавав.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є неналежним доказом у справі, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, дійсно наявний в матеріалах справи відеозапис містить розбіжність в часі, з часом зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає вищевказані обставини такими, що не спростовують обставин невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5. ПДР України, відповідно до яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів.

Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Не знаходять свого обґрунтованого підтвердження й твердження захисника про відсутність в матеріалах справи даних про відсторонення від керування транспортним засобом водія ОСОБА_1 , після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно рапорту поліцейського, водія було відсторонено від керування згідно статті 266 КУпАП та залишено автомобіль на місці зупинки, без порушень ПДР України.

Таким чином, автомобіль ОСОБА_1 не перешкоджав дорожньому руху, а тому у поліцейських були відсутні підстави виконувати вимоги статті 2652 КУпАП в частині доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик.

Є недоречними доводи апеляційної скарги захисника про порушення поліцейськими порядку огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, з огляду на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці його зупинки так і в закладі охорони здоров`я, що є закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги захисника зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин справи.

У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко С.М., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Зміївського районного суду Харківської області від 27 березня 2024 року та закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Сергієнко Світлани Михайлівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Зміївського районного суду Харківської області від 27 березня 2024 року задовольнити, та поновити такий строк.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сергієнко Світлани Михайлівни залишити без задоволення.

Постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 27 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна