ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/320/24 Справа № 692/342/24 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Чепурний О.П. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 692/342/24 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Драбівського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова О.М., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 02 травня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого водієм ФОП ОСОБА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 605, 60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.03.2024 року о 22 годині в с. Драбове-Барятинське по вул. Левицького, 14, водій ОСОБА_1 керував т/з DAF, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), погодився проходити огляд на стан сп`яніння у лікарському закладі, але затягував час, провокував працівників поліції, що було розцінено як відмова від проходження освідування, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, необгрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, представник ОСОБА_1 адвокат Бочаров О.М. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 02.05.2024 відносно ОСОБА_1 та закрити провадження за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що висновки суду першої інстації не відповідають фактичним обставинам справи, суд не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи доказів, що останній керував транспортним засобом, неправильно оцінив наявні в матеріалах справи докази, не встановив доказів керування транспортним засобом, лише вказав, що він вийшов з транспортного засобу, і підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою неправильне її вирішення.

Зазначив, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано факт руху та/чи зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції. В матеріалах відсутні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, і в судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував керування транспортним засобом, однак суд першої інстанції взяв до уваги усні пояснення ОСОБА_1 в якості доказу, хоча останній вину не визнавав і вказував, що він не керував транспортним засобом.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції підтвердив той факт, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тільки вийшов із автомобіля, оскільки в описовій частині постанови вказав, що у файлі є відеодоказ того, як автомобіль доїхав до працівників поліції, час на запису 22 год. 17 хв. і з нього вийшов ОСОБА_1 .

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт послався на КУпАП та Конституцію України.

Заслухавши в режимі відеоконференції думку представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова О.М., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, у відповідності до приписів ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова О.М. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: - даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 065379 від 09.03.2024 року; - даними рапорту поліцейського СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП старшого сержанта поліції Грінька В.І.; - усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції 12.04.2024 року.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер, які приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення, - (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженою наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та були досліджені у судовому засіданні суду першої інстанції, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, під час відеофіксації, в результаті чого був складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою об`єктивного розгляду справи, апеляційним судом було переглянуто відеозапис події від 09.03.2024 за участі ОСОБА_1 , здійсненого на бодікамери працівників поліції та встановлено, що 08.03.2024 близько 22:00 години під час оформлення працівниками поліції адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП, що мало місце в с. Драбове-Барятинське, до місця зупинки вказаної особи та складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушенння, під`їхав автомобіль DAF, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з працівниками поліції у нього були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, на запитання працівника поліції чи керував він ОСОБА_1 транаспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_2 та чи вживав спиртні напої, пояснив, що вказаним транспортним засобом керував він, і в 15:00 год. дня він вживав спиртні напої (відео 0000021_100137_0909_0014 23:17:20 год.). У зв`язку з тим, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини а тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», або у медичному закладі. Проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 відмовився, та заявив, що бажає пройти такий огляд у медичному закладі. Однак, ОСОБА_1 не погоджувався проїхати з працівниками поліції до медичного закладу, мотивуючи тим, що його транспортний засіб, який він залишив на проїжджій частині, має бути збережений. Слід зазначити, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 вів себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою, безпричинно телефонував на 102 та в МНС за що був попереджений працівниками поліції, що він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 постійно заявляв, що він бажає та готовий пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, вся його поведінка свідчила протилежне, він просто відтягував час для поїздки до медичного закладу, навіть обчислював час з моменту виявлення у нього працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння до поїздки до медичного закладу.

Вся поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована на переглянутому відеозапису події, свідчить про його ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і вона була розцінена працівниками поліції, як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, зі змістом якого останній був ознайомлений, проте від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився.

Доводи апелянта про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необгрунтованою та винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права є необгрутованими та не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Так, згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є підставою для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано факт руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , та відсутність доказів керування останнім транспортним засобом, спростовуються відеозаписом події від 09.03.2024 за участі ОСОБА_1 . Так, з відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 керуючи т/з DAF, д.н.з. НОМЕР_2 приїхав на місце складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , і саме він ОСОБА_1 вийшов з за керма та з дверей кабіни водія DAF, д.н.з. НОМЕР_2 (відео 0000021_100137_0908_0008 22:17:20 год.), а на запитання працівника поліції, чи керував він ОСОБА_1 транаспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_2 , та чи вживав спиртні напої, пояснив, що вказаним транспортним засобом він керував, і в 15:00 год. дня він вживав спиртні напої (відео 0000021_100137_0909_0014 23:17:20 год.).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Тому, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими, та спростовуються, як переглянутим апеляційним судом вищевказаним диском з відеозаписом події від 09.03.2024 за участі ОСОБА_1 , так і іншими матеріалами справи.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, щодо невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, розцінюється апеляційним судом, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова Драбівського районного суду Черкаської області від 02.05.2024 відносно ОСОБА_1 , є законною, обгрунтованою, та вмотивованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними і до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 02 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бочарова О.М. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка