Справа № 128/172/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді - Фанда О.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №182621 від 06 січня 2024 року, згідно якого водій ОСОБА_2 06 січня 2024 року о 07 год. 43 хв. в с. Парпурівці Вінницького району Віницької області по вул. Вінницькій керував транспортним засобом «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння; огляд проводився на місці зупинки із застосуванням алкотестера «Драгер», результат якого становив 0,40 %.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні подав клопотання, в якому просив закрити провадження у справі стосовно нього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що взагалі не керував транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейського; коли під`їхали працівники поліції автомобіль перебував на узбіччі, автомобіль не був зупинений працівниками поліції.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Білозор О.Л. в судовому засідання клопотання правопорушника про закриття провадження у справі у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП була доведена під час судового розгляду справи повністю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху,статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу продув у прилад Драгер, результат якого показав ступінь алкогольного сп`яніння 0,40 %.

Згідно письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 вбачається, що він повністю підтвердив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так, як зазначив, що дійсно керував транспортним засобом, маючи запах перегару, та підтвердив факт зупинки транспортного засобу під його керуванням із запахом перегару працівниками поліції.

На відео, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнає факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Більш того, ОСОБА_1 намагався уникнути адміністрнативної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, звертався з проханнями до поліцейських не складати протокол.

Також, в судовому засідання пояснив, що надавав пояснення працівникам поліції добровільно, тиск працівниками поліції на нього не чинився.

На відео ОСОБА_1 пояснює, що вживав алкоголь напередодні, вимушено сів за кермо, оскільки згадав, що йому потрібно їхати на роботу. Жодних пояснень з приводу того, що він не керував автомобілем ОСОБА_1 не надавав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 182621 від 06 січня 2024 року; відеозаписом з бодікамери поліцейського; актом огляду на стан сп`яніння; направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння; результатом газоаналізатора Драгер 0,40 %; копією посвідчення водія; поясненнями ОСОБА_1 .

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що провина ОСОБА_1 в порушенні п.2.9а ПДР України і в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріалами справи доведена повністю.

Матеріали справи містять достатньо належних доказів ввчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд розцінює, як обрану форму захисту від уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

З відеозапису нагрудної бодікамери поліцейського, долученого до матеріалів справи, вбачається, що відеозапис подій, які відбувалися 06 січня 2024 року, що передували складенню протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , є беззеперечним доказом порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а ПДР України.

Підстав для закриття провадження судом не встановлено. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься достатньо доказів для правильного вирішення справи. Жодних належних та допустимих доказів відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 суду не надано, а тому підстави для задоволення його клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення відсутні.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховує характер правопорушення та його наслідки і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.276, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (чотириста дев`яносто шість) грн. 60 коп.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Повний текст постанови складено 25 липня 2024 року.

Суддя О.А. Фанда