Справа №577/943/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Кравченко В. О.
Номер провадження 33/816/614/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 577/943/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.02.2024, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, оскільки він був безпідставно зупинений працівниками поліції, вказані ознаки алкогольного сп`яніння є надуманими, тому всі подальші дії поліцейських є незаконними і він правомірно відмовився від проходження огляду. При цьому працівники поліції вели себе упереджено, а передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права йому не роз`яснювались, про дату та час судового розгляду він повідомлений не був, справа розглянута судом у його відсутність.

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.02.2024 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн із позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, 18.02.2024 о 17-05 год. по вул. Короленка в с. Підлипне м. Конотоп Сумської області ОСОБА_3 керував т/з Volkswagen, д. н. з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. За підозрою перебування у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка не відповідає обстановці) ОСОБА_3 було запропоновано пройти відповідний до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою газоаналізатора Alcotest ARLJ 0589, так і в медичному закладі, проте останній відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники провадження у справі про адміністративне правопорушення в судове засідання не з`явились, від захисника Сусліна В. Т. надійшла письмова заява про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, а також і у відсутність ОСОБА_3 , тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скаргу у відсутності сторін, що не суперечить положенням ст. 268, 294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи (ч. 1 ст. 277-2 КУпАП), а суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (п. 2 і 3 ст. 278 КУпАП).

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 656321 від 18.02.2024 ОСОБА_3 відмовився від ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, тобто, під розпис не було повідомлено особу, що розгляд справи відбудеться 23.02.2024 о 09:00 в Конотопському міськрайонному суді Сумської області, не містить таких даних і долучений до матеріалів справи відеозапис.

Однак суддею суду першої інстанції протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий 23.02.2024 за відсутності ОСОБА_3 . При цьому в порушення вказаних вище вимог закону ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що потягло за собою істотне порушення його прав та законних інтересів, передбачених ст. 268, 279 і 280 КУпАП, тому відповідні доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а судове рішення скасуванню через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми процесуального права.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду справи було установлено, що 18.02.2024 о 17-05 год. по вул. Короленка в с. Підлипне м. Конотоп Сумської області ОСОБА_3 керував т/з Volkswagen, д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду як на місці за допомогою газоаналізатора Alcotest ARLJ 0589, так і в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 656321 від 18.02.2024, доказом у справі, зокрема відеозаписом з технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини зупинки т/з Volkswagen, д. н. з. НОМЕР_1 , встановлення особи водія ОСОБА_3 , виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння (а. с. 6).

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цьому доказу.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі присутнє посилання на порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду в ред. від 20.01.2023 № 57).

Відповідно п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції, така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу відсутності в нього ознак алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу.

Також не можуть бути прийнятими до уваги доводи апеляційної скарги про безпідставність причини зупинки т/з, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки т/з не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія пройти відповідний огляд на підставі п. 2.5 ПДР.

Таким чином, ОСОБА_3 щодо якого були об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною та обґрунтованою і водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 також зазначає, що йому не було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є порушенням права на захист, однак такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки він не був позбавлений можливості користуватися правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про які йде мова в ст. 268 КУпАП під час апеляційного перегляду, зокрема, йому було надано можливість обґрунтувати свою невинуватість відповідними доказами, поясненнями свідків, яким він, користуючись допомогою захисника, не скористався, будь-яких доказів на спростування доводів щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційному суду не надав, у чому проявилося порушення права на захист не зазначив.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 , то вони також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Таким чином, не виходячи за межі зазначених у протоколі обставин, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення разом з іншим дослідженим в судовому засіданні доказом, наведеним вище, у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення рішення про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тому вважає за необхідне після скасування постанови судді суду першої інстанції ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні цього правопорушення та накласти відповідне стягнення, встановлене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, стягнувши на користь держави також судовий збір.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.02.2024 відносно ОСОБА_5 скасувати через порушення суддею суду першої інстанції норми процесуального права та ухвалити нову постанову.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов