Справа № 509/1529/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року смт Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Бочаров А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

військовий

до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 478765 від 27.02.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено, що 27.02.2024 року о 00:12 год., гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ford Ranger», реєстраційний номер НОМЕР_1 , б/п № НОМЕР_2 , в смт Авангард Одеського району Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. На місці зупинки було пройдено алкотестер Драгер ARBH0657, тест №554 з результатом 0,49 проміле, чим порушив п. 2.9А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Від ОСОБА_1 надійшло заперечення проти протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якому він зазначає, що 27 лютого 2024 року не керував автомобілем Ford Ranger, не був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем Ford Ranger та додав заяву ОСОБА_2 в якої останній заявляє, що саме він керував 27 лютого 2024 року автомобілем Ford Ranger.

В судове засідання 02 липня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, на підтвердження поважної причини від військової частини НОМЕР_3 надійшли витягі з наказу командира військової частини НОМЕР_3 про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виключені зі списків військової частини, призначені на нове місце служби та виконують бойові (спеціальні) завдання на лінії бойового зіткнення.

Дослідивши адміністративні матеріали, ознайомившись з запереченням ОСОБА_1 та заявою ОСОБА_2 , суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт керування 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 автомобілем Ford Ranger спростований та не підтверджується жодним допустимим доказом.

ОСОБА_1 не був зупинений під час керування автомобілем Ford Ranger безпосередньо працівниками Національної поліції України, а протокол про адміністративне правопорушення складений з чужих слів.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Сам по собі початок складання протоколу з порушенням робить його неправомірним. Фундаментальне порушення це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 27 лютого 2024 року автомобілем Ford Ranger керував ОСОБА_2 , що підтверджується його власноручною заявою та поясненнями ОСОБА_1 , а тому в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому, кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Європейський суд з прав людини сформулював доктрину «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

При викладених обставинах, суд розглядає адміністративні матеріали відносно ОСОБА_3 за наявними доказами по справі.

Будь-які інші докази, які б спростовували наведені пояснення ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до положень ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Згідно із ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 36, 38, 130, 245, 247, 251, 255, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Бочаров