П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.06.2024 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова- Мартинишин М.О., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Україна, працюючого водієм у Філії «Львів-молоко» ПрАТ «Тернопільський молокозавод», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 23.01.2024 року о 09 год. 10 хв. по вул. Ген. Чупринки, 84 у м. Львові керував транспортним засобом «ГАЗ 3302 ФУА-N1-GA» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння згідно висновку №000208 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2024 року.

ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України за, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №635365 від 23.01.2024 року.

Правопорушник ОСОБА_1 у суді вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, заперечив викладенні дані у протоколі про адміністративне правопорушення та пояснив, що він дійсно 23.01.2024 року о 09 год. 10 хв. по вул. Ген. Чупринки, 84 у м. Львові керував транспортним засобом марки «ГАЗ 3302 ФУА-N1-GA» д.н.з. НОМЕР_1 та його зупинили працівники поліції безпідставно. Після чого, працівники поліції звинуватили його, що він перебуває у стані сп`яніння. Однак заборонених речовин він не вживав та вживає. З результатами огляду в медичному закладівін не погоджувався, просив повторно провести такий аналіз, однак в такому йому відмовлено було.Крім цього, працівниками поліції так і працівниками медичного закладу під час проведення огляду були до нього упередженні. Вважає, що працівники поліції та працівники медичного закладу порушили процедуру проведення такого огляду. Таким чином вважає, що проведений аналіз щодо встановлення стану наркотичного сп`яніння є не об`єктивний. У зв`язку чим вказує, що його вина є недоведеною. Просить закрити справу відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Чопорова Н.П. в суді пояснила, що вину ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, заперечує викладенні дані у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння та підстав для проходження огляду були відсутні. З результатами огляду в медичному закладіне погоджувався, такий з незрозумілих причин працівником медичного закладу результат був проведений із затримкою та пройти його повторно відмовлено. Таким чином зазначає, що було працівники медичного закладупорушено порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . Крім цього, ОСОБА_1 в цей же день звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» та надано йому консультаційний висновок спеціаліста від 23.01.2024 року, до якого на момент огляду ознак наркотичного сп`яніння не виявлено. Тому протокол складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є недопустимим доказом, оскільки відображають виключно суб`єктивні судження самих поліцейських. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення є недоведеною належними доказами. Просить закрити справу відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його адвоката Чопорової Н.П., дослідивши представлені адміністративні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано за даною статтею.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9(а)Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 4 розділу І вищезазначеної Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Порядок такого огляду та відмови від його проходження передбачено ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомісті.

У ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Поясненням ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чопорової Н.П. даними в суді, суд не дає віри, так як вони спростовуються зібраними по справі матеріалами та фактичними даними.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення доведена зібраними матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №635365 від 23.01.2024 року, рапортом працівника поліції від 23.01.2024 року, копіє постанови Серія ЕНА №1295703 від 23.01.2024 року, висновком №000208 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2024 року, відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, відповіддю медичного закладу від 05.04.2024 року №378, результатом імунохроматографічного дослідження(CITO TEST) №000208 від 23.01.2024 року, актом медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000208 від 23.01.2024 року та витягу з журналу реєстрації медичного огляду ОСОБА_1 , які у сукупності підвереджують наявність у ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме керування останнім транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з огляду відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 23.01.2024 року був доставлений у медичний заклад та почав проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння та тест був проведений відповідним чином, а відтак доводи захисника про те, що тест проводився із затримкою спростовуються переглянутим відео, про що і лікарем-наркологом було ознайомлено ОСОБА_1 з таким результатом, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Долучений до справи консультаційний висновок спеціаліста від 23.01.2024 року, не свідчить про відсутність в його діях у ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не спростовує наявного результату проведеного в закладі охорони здоров`я до якого виявлено наркотичний речовину «бупренорфін». Більш того, такий огляд ОСОБА_1 проходив без участі працівника поліції, участь якого є обов`язковою, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Крім того, вищезазначеною Інструкцією не передбачено можливості самовільного проходження водіями будь-яких оглядів, а тому його результат не може вважатися дійсним, оскільки отриманий із недотриманням норм законодавства.

Отже, суд не бере до уваги консультаційний висновок спеціаліста від 23.01.2024 року де у ОСОБА_1 не виявлено наркотиків у сечі, оскільки такий не спростовує факт вчинення даного адміністративного правопорушення із встановлених обставин та те, що для його дослідження біоматеріалу(сечі) ОСОБА_1 було здійснено із використання комбінованого тесту Wondfo на наркотики №6: амфетаміну (AMP), метамфетаміну (МЕТ), марихуани (ТНС), морфіну (МОР) бензодіаземіну (BZO), барбітуратів (BAR), однак в даному випадку тесту на виявлення бупренорфіну(BUP) не проводився, а тому є неналежним доказом по даній справі.

Відтак, твердження ОСОБА_1 та його захисника будь-яким чином не спростовують факту вчинення правопорушення, та не звільняє ОСОБА_1 від встановленої законом відповідальності через посилання його захисника, на те, що вищезазначений висновок складений з порушенням порядку п.15.16 Розділу ІІ Інструкції.

За таких обставин, доводи щодо помилкової кваліфікації дій ОСОБА_1 , працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про недотримання лікарем-наркологом та працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу та відхиляються судом.

Відповідно до пунктів 10, 13, 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ; лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок, який може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Крім цього, ОСОБА_1 не оскаржував дії лікаря під час проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також не звертався у встановленому порядку щодо визнання недійсним чи скасування висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не визнання своєї вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП розцінюю, як спосіб уникнення від відповідальності.

Крім цього, обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Поряд з цим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке свідчить про підвищену небезпеку подібних правопорушень та осіб, що їх вчиняють, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи подані характеризуючи матеріли відносно нього, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, вважаю, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема її виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000(сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 23, 33, 40-1, 268, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Мартинишин М.О.