Справа № 186/804/24
Провадження № 3/0186/239/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

11 червня 2024 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А., з участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнутого по ст.185 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

10 травня 2024 року інспектором СРПП ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області складено протокол ВАВ №599426 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ст.185 КУпАП, згідно якого 10 травня 2024 року о 06:00 годині ОСОБА_1 , перебуваючи по вул.Молодіжній, м.Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області, не виконав законну вимогу працівника поліції про відсторонення від керування транспортним засобом та здійснив подальший рух на транспортному засобі.

ОСОБА_1 просив суд закрити справу відносно нього, оскільки він є військовослужбовцем Національної Гвардії України, розкаюється, в подальшому вчиняти правопорушення не буде.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується те, що останній вчинив злісну непокору законній вимозі інспектора СРПП ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області при виконанні ним службових обов`язків, а саме: припинити керування транспортним засобом та продовжив рух на транспортному засобі.

Диспозицією ст.185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також за вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вказане тлумачення викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26 червня 1992 року (зі змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні ним службових обов`язків, оскільки вимога працівника міліції або розпорядження це - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, який має бути законодавчо обґрунтований.

Виходячи з наведеного, на наявність складу даного правопорушення в діях особи впливає не лише вимога, яка була поставлена працівниками поліції, але і у зв`язку з чим вона висувалась.

Так, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №599426 від 10 травня 2024 року, в наявності лише рапорт інспектора СРПП ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та копія протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП серії ААД №591495 від 10 травня 2024 року. При цьому, вказані докази не містять чітких відомостей на які зауваження та яким чином не реагував ОСОБА_1 , чи були зауваження працівників поліції неодноразово повтореними та законними, в чому саме вони полягали.

До протоколу не долучено жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, зокрема, пояснення свідків, відео чи фото фіксація обставин, зазначених у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є доказом на доведення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП.

При цьому, процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У зв`язку із чим, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що «вимагає обережності дій суду» при вирішенні питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на зазначене суд позбавлений змоги самостійно витребувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладені обставини приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.221, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284, 294 КУпАП, - суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: С.А.Янжула.

Постанова набирає законної сили ______________________

Строк пред`явлення постанови до виконання _______________________