ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/749/24 Справа № 215/6212/23 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м.Кривий Ріг

31.05.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційног о суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Охримович Л.С. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.01.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Із постановою суду першої інстанції не погодилась захисник ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій:

- вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, судом не перевірені обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано оцінки всім матеріалами справи;

- зазначає, що в матеріалах справи відсутня причина зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , ознаки алкогольного сп`яніння не перевірялися працівниками поліції, та не підтверджені відеозаписом, не можливо встановити, яким чином працівники поліції встановили у ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота та порушену координацію рухів;

- наголошує, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керуванням транспортним засобом, чим не застосовано вимог ст. 266, 265-2 КУпАП, протокол щодо відсторонення від керування транспортним засобом не складався;

- наголошує, що рапорт працівника поліції не є доказом у справі, оскільки поліцейський є зацікавленою особою, про що наголошувалося у правовій позиції Верховного Суду;

- наголошує, що працівниками поліції не було залучено свідків, у присутності яких працівники поліції мали запропонувати ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичній установі;

- вказує, що відеозйомка на бодікамери працівників поліції не є безперервною, та цей доказ є недопустимим;

- вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 62 Конституції України, суд першої інстанції при розгляді справи не застосував ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969р., приписи ЄКПЛ, та судову практику ЄСПЛ, викладену у рішеннях «Доменічіні проти Італії», «Лучанінова проти України» та ін.;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги захисника, призначеної на 31.05.2024р. об 10:45год. особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисники Охримович Л.С. та ОСОБА_3 повідомлені належним чином шляхом надіслання СМС- повідомлення за номерами телефонів, які містяться в апеляційній скарзі, проте вказані особи у судове засідання не прибули.

31.05.2024р. о 10:59год. та об 11:01год. до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг від захисника Заборського О.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надійшло клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення через те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією, та відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити в мотивувальній частині постанови про неприйняття поданої захисником ОСОБА_4 заяви про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки по-перше, вона надійшла за межами часу, у який справа була призначена до розгляду та розглянута по суті, по-друге, діючий КУпАП не передбачає застосування аналогії закону, зокрема вимог КАС України у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене вище суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, не вбачає підстав для зупинення провадження у вправі про адміністративне правопорушення, та не вбачає перешкод для розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 та його захисників.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 15.10.2023р. о 00:37 год. Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг Тернівський район по вул. Мирошниченко, поблизу будинку 49, водій керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. На вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або в медичному закладі відмовився. Зафіксовано на БК 475852, 475849 та відеореєстратор Xiomi. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №623495 від 15.10.2023р. ( а.с. 2), направлення на огляд (а.с.4), рапорт (а.с. 5) довідку, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с. 6), СДдиск з відеозаписом поліцейського відеореєстратора та БК (а.с.7).

Суд першої інстанції після дослідження та оцінки вказаних вище доказів, які визнані належними, допустимими, достатніми та достовірними, дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та у справі про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б їх спростовували.

Суд першої інстанції дослідив доводи сторони захисту про те, що відсутні свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, про безпідставну зупинку транспортного засобу всупереч вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, визнав їх неспроможними та відхилив їх, оскільки під час проведення огляду осіб поліцейським були застосовані технічні засоби відеозапису, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Зупинка ОСОБА_1 була обумовлена керуванням ним автомобілем під час дії комендантської години в умовах воєнного стану, та працівники поліції діяли відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Також на переконання суду першої інстанції доводи сторони захисника про відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовують факт керування автомобілем і відмови від огляду.

Інші доводи захисника, на думку суду першої інстанції також не є неспроможними.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги дійшов висновку, що вони є неспроможними, та є аналогічними тим, які викладені у клопотанні захисника ОСОБА_2 про закриття справи (а.с. 31-35). Судом першої інстанції досліджено всі вказані доводи із достатньою повнотою, та надано щодо кожного доводу змістовні та обґрунтовані відповіді.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, які викладені у оскаржуваній постанові на обґрунтування неспроможності доводів захисника ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, та наголошує наступне.

Судом першої інстанції із достатнім обґрунтуванням встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом, законність його зупинки працівниками поліції рух під час дії комендантської години в умовах воєнного стану, коли у територіальні громаді запроваджено обмежувальні заходи, вимоги працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а саме наявності у ОСОБА_1 явних ознак сп`яніння нечіткої мови, координації рухів та поведінки, що не відповідає обстановці, що також підтверджується відеозаписом, та відмова ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції дослідивши відеозапис з бодікамер працівників поліції, також встановив наведені вище фактичні обставини, сумніви у доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні. Доводи, викладені в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для їх повторного безпосереднього дослідження із наведенням тих самих висновків, з якими суд апеляційної інстанції погодився.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження відсторонення ОСОБА_1 від керування, та незастосування вимог ст. 266, 265-2 КУпАП, протокол щодо відсторонення від керування транспортним засобом не складався, то суд апеляційної інстанції наголошує, що на відеозапису (файл clip-5 час 01 година 25хв. 36сек) працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про заборону подальшого керування транспортним засобом до повного протрезвіння.

Крім того, вимоги ст. 265-2 КУпАП застосовуються виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Суд апеляційної інстанції окремо звертає увагу на поведінку учасників події, які зафіксовані на відеозапису, яку через не коректні вислови на адресу працівників поліції, вважає неприпустимими. Із контексту спілкування можна встановити, що присутні особи є близькими ОСОБА_1 , та їх обурення викликало не стан ОСОБА_1 , який у нічний час, під час комендантської години керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а законні дії працівників поліції. При цьому заперечення присутніх обумовлені тим, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, та працівники поліції склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що за час повномасштабної збройної агресії законодавець не запровадив механізму, яким особа, яка має статус військовослужбовця, у будь який спосіб звільнялася б від стягнення за адміністративне правопорушення.

Законодавець, прийнятими нормативними актами під час дії воєнного стану, посилив відповідальність військовослужбовців, тим самим дотримуючись принципу законності та дисципліни серед військовослужбовців. У суду апеляційної інстанції існує обґрунтований сумнів, що ОСОБА_1 під час його зупинки працівниками поліції та при виявленні у нього ознак сп`яніння, виконував службові обов`язки, спрямовані на захист держави.

Таким чином доводи апеляційної скарги із проханням про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.01.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.01.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя