Справа № 214/3394/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., секретар судового засідання Сотнікова А.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Чепурнова В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від полку Патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, громадянство - Україна, військовослужбовця призваного за мобілізацією в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні солдат-навідник, який має середню освіту, розлученого, маючого на утриманні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2024 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №574161 від 01 квітня 2024 року у відношенні ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з якого слідує, що 01 квітня 2024 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , чинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме: ображав її нецензурною лайкою, душив руками, здавлюючи шию, та вдарив кулаком в обличчя.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що 01.04.2024 у вечірній час йому зателефонували сусіди за місцем його проживання та поскаржились на поведінку його колишньої дружини ОСОБА_4 . Він приїхав до квартири, де мешкає ОСОБА_4 , з наміром забрати свого сина до своєї матері ОСОБА_5 . Колишня дружина ОСОБА_4 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, заперечувала проти цього, у зв`язку з чим вчинила сварку. Він викликав поліцію. ОСОБА_4 також викликала працівників патрульної поліції, які прибули на виклик останньої. ОСОБА_4 надала пояснення працівникам поліції, а він не надавав, оскільки був шокований поведінкою ОСОБА_4 . Згодом він звернувся до поліції із заявою про вчинення ОСОБА_4 правопорушення. ОСОБА_4 надавала неправдиві пояснення з приводу вчинення ним протиправних дій, а саме, домашнього насильства. Під час конфлікту він не підвищував голос, не сварився, а лише намагався припинити його, уникнути сварки, забрати сина, оскільки ОСОБА_4 вела себе протиправно, перебуваючи у стані сп`яніння. В момент конфлікту, він в стані сп`яніння не перебував, оскільки знаходився на військовій службі. На нього працівниками поліції був складений заборонний припис, який він не порушував. Виним себе не вважає, оскільки нічого не порушував. Колишня дружина ОСОБА_4 ображена на нього за ініціативу розірвання їх шлюбу. На момент конфлікту, його син ОСОБА_3 спав. Стан потерпілої ОСОБА_4 , а саме перебування її в неадекватному стані, зафіксовано в формі оцінці ризиків вчинення домашнього насильства. Короткі моменти протиправної поведінки потерпілої ОСОБА_4 фіксувались ним, шляхом відеозапису на мобільний телефон, копію зазначених відеозаписів ним надано суду для належної оцінки. Просив суд закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 за відсутністю складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

В подальшому особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, з пояснень його захисника, поважними причинами не явки ОСОБА_1 є його службова зайнятість на військовій службі, що не є перешкодою для розгляду справи.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Чепурнов В.І. підтримав позицію свого підзахисного, при цьому зазначив, що потерпілою ОСОБА_4 штучно спотворені обставини з метою перешкоди та усунення його довірителя від участі спілкуванні та вихованні рідного сина. Просив врахувати, що потерпіла проживає в квартирі, яка належить його підзахисному, та зловживає спиртними напоями. На час розгляду цієї справи, в суді на розгляді перебуває заява ОСОБА_1 про визначення участі батька у вихованні дитини. Просив закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства за відсутністю складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення, подавши до суду відповідне письмове клопотання.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 . Свідком подій, що трапились 01.04.2024 за участі її сина та колишньої невістки, вона не була. Обізнана про обставини справи зі слів сина, який притягується до відповідальності. Останнім часом її колишня невістка ОСОБА_4 , яка зловживає спиртними напоями, перебуває на утриманні сина, який проходить військову службу в Збройних Силах України за мобілізацією. Потерпіла ОСОБА_4 зловживає своїм правом як мати, що стосується участі її сина у вихованні онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 розповів їй, що 01.04.2024 штовхнув колишню дружину ОСОБА_4 , яка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, напала на нього. ОСОБА_4 також перешкоджає їй у спілкуванні з онуком. Квартира, в якій мешкає потерпіла ОСОБА_4 , належить їй на праві власності.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_4 безпосереднім свідком подій, що відбулись між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , вона не була. Знає сім`ю ОСОБА_7 тривалий час, більше семи років, їй відомо, що сварки у сім`ї провокувала ОСОБА_4 , яка перешкоджає ОСОБА_1 у спілкуванні з їх спільним малолітнім сином. У зв`язку з непорозумінням у взаємовідносинах, ОСОБА_1 залишив проживати ОСОБА_4 у квартирі для комфортного проживання його дитини. ОСОБА_4 за характером є провокатором конфліктів, останнім часом вона зловживає спиртними напоями.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання неодноразово не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належними чином, причини її не явки суду не відомі, що не перешкодою для розгляду справи.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як слідує зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, та інші документи.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за № 2229-VIII.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктами адміністративних правопорушень можуть бути зокрема деліктоздатні фізичні особи, які вчинили певні правопорушення.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КпАП України, можуть бути як члени однієї сім`ї відповідно до визначеного поняття члена сім`ї у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та інші родичі та особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт (лат. conflictus зіткнення, сутичка) зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №574161 від 01 квітня 2024 року слідує, що 01 квітня 2024 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , чинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме: ображав її нецензурною лайкою, душив руками, здавлюючи шию, та вдарив кулаком в обличчя.

З матеріалів справи вбачається, а в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_1 є колишнім чоловіком ОСОБА_4 , тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Під час судового розгляду справи встановлено, що 01 квітня 2024 року о 20 год. 30 хв. дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виникла сварка, з приводу прийняття участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 .

Крім того, наявність спору між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про участь останнього у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сварка, яка о 20 год. 30 хв. 01 квітня 2024 року виникла між колишнім подружжям, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, суд оцінює критично обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ №574161 від 01 квітня 2024 року про вчинення ОСОБА_1 фізичного насилля ОСОБА_4 , а саме: душіння руками, здавлюючи шию, та нанесення кулаком удару в обличчя, що ґрунтуються на письмових поясненнях ОСОБА_4 від 01.04.2024 про нанесення їй ОСОБА_3 кулаком удару в обличчя, виривання клапотя волосся та погроза вбивством, зважаючи на відсутність інших достатніх доказів, що підтверджують дійсність цих обставин.

Приходячи до такого висновку, суд виходить з того, що ОСОБА_4 звернулась до начальника відділення поліції №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою від 01.04.2024 про вчинення ОСОБА_1 відносно неї морально-психологічного насильства, а не фізичного насильства, як зазначено у вищезазначених письмових поясненнях ОСОБА_4 від 01.04.2024, а також фізичний стан ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, та можливе спричинення ним ОСОБА_4 вказаних нею фізичного насилля об`єктивно мало залишити на тілі ОСОБА_4 певні сліди, можлива наявність яких станом на час розгляду не підтверджена належними та допустимими доказами.

Крім того, з відеозапису, наданого ОСОБА_1 , ОСОБА_4 перебуває у збудженому стані, а також візуально в стані алкогольного сп`яніння, що також підтверджується відповідним записом працівника поліції в формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 01.04.2024.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно колишньої дружини ОСОБА_4 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ №574161 від 01 квітня 2024 року, не знайшов свого підтвердження.

При цьому, суд, окрім викладених вище мотивів, виходив ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно - наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою, та наслідками, що настали.

Саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпіло.

Судом не встановлено факт того, що конфліктна ситуація, яка викликала о 20 год. 30 хв. 01 квітня 2024 року, спричинила появу у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, емоційну невпевненість, або завдала шкоди її психічному здоров`ю, тощо.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що на момент встановлених подій існувала атмосфера нерозуміння між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з приводу прийняття участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, це не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства.

Суд звертає увагу на те, що нецензурна лайка в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

З огляду на наведене, встановлений факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони), вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 .

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко