Справа № 756/4537/23 Суддя в І-й інстанції Майбоженко А.М.
Провадження № 33/824/470/2024 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: захисника Сліпкова В.С., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Сліпкова В.С. на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 03 серпня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 03 серпня 2023 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 26 березня 2023 року, близько 01 год. 29 хв., рухаючись по вул. Богатирська, 1г, в місті Києві, керував автомобілем марки «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисника вказано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт заперечував факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Відповідно до відеозапису із нагрудної камери поліцейського вбачається, що водій не виконав вимог дорожнього знаку п.3.21 Правил дорожнього руху України, який забороняє в`їзд транспортних засобів. При цьому, працівниками поліції не доведено факт такого порушення, оскільки у матеріалах справи відсутня постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ст.122 КУпАП, відповідно відсутні й підстави зупинки. Окрім того, відеоматеріали, які містяться в матеріалах справи, на переконання апелянта, не можуть бути визнані в якості допустимих та належних доказів, оскільки складаються з частин відеозапису та мають часові прогалини між кожним відеозаписом, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026. Окрім того, захисник зазначив, що ОСОБА_1 не надавалось направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, та не ознайомлено його з таким направленням, що фактично позбавило ОСОБА_1 можливості звернутись до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Поряд із цим, захисник вказав на те, що матеріали справи не містять даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є порушенням вимог ст.266 КУпАП. На переконання захисника, суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не з`ясував обставини справи в їх сукупності, у зв`язку з чим, дійшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Просив постанову скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника Сліпкова В.С. , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши її доводи, суд приходить до висновку, що апеляційна скаргане підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 024203 від 26 березня 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка вчинила це правопорушення та ідентифікаційних ознак керованого ним транспортного засобу;

направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

відеозаписами події, зробленими за допомогою нагрудних камер працівників поліції із яких вбачається те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши зібрані вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку, суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та наявності підстав для накладення на нього стягнення та наклав це стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга захисника Сліпкова В.С. не містить доводів, які би вказували на незаконність чи необґрунтованість ухваленого суддею рішення.

Доводи апелянта в частині не доведення факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 3.21 Правил дорожнього руху України, не може вказувати на неправомірність їх дій у подальшому та незаконність ухваленого суддею рішення. Суд звертає увагу на те, що жоден із нормативних документів, які регламентують порядок виявлення та фіксації у водіїв ознак сп`яніння (ст. 266 КУпАП, «Порядокнаправлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затверджений постановою КМ України від 17.12.2008 року № 1103, «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року) не ставлять у залежність вимогу поліцейських про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння від правомірності зупинки поліцейськими транспортних засобів та не надають водіям права відмовлятись від проходження огляду на стан сп`яніння у випадку неправомірної їх зупинки працівниками поліції.

Щодо доводів апелянта в частині небезперервності наданого відеозапису, то він є безперервним у частині вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння та відмови ОСОБА_1 від проходження цього огляду, тобто у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що дійсно, п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026, передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання працівниками поліції своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надавання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків. На думку суду, наданий суду фрагмент відеозапису, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та процесуальні дії, які при цьому вчинили працівники поліції об`єктивно доводить факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд звертає увагу і на те, що даний відеозапис містить інформацію про зупинку поліцейськими транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , що останнім не заперечувалось.

Доводи апеляційної скарги захисника Сліпкова В.С. щодо невручення ОСОБА_1 направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження вказаного огляду, що зафіксовано на відеозаписі з портативних відеореєстраторів працівників поліції, також в матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

Та обставина, що матеріали справи не містять даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем не може вказувати на незаконність чи хибність висновків судді про доведеність керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дані про відсторонення особи від керування транспортним засобом не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене у свої сукупності вказує на необґрунтованість апеляційної скарги захисника та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Оболонського районного суду міста Києва від 03 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не знаходить, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Сліпкова В.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 03 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк