КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Київ

Справа № 760/18574/23

Провадження № 33/824/3560/2024

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , фізична особа-підприємець, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 28018 від 01 серпня 2023 року, ФОП ОСОБА_1 порушила встановлений порядок проведення розрахунків, а саме: проведення розрахункових операцій без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документа, чим порушила п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнаною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 (вісімдесят п`ять) гривень, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Не погодившись з такою постановою, 08 січня 2024 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до прикінцевих положень Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання звільняються від відповідальності за порушення вимог цього Закону, вчинені ними у період з 1 січня 2022 року до 1 жовтня 2023 року, крім відповідальності за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів, здійснення діяльності з купівлі/продажу іноземної валюти, діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор. У зв`язку з чим, вважає, що її необґрунтовано притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки при винесенні постанови 30 жовтня 2023 року присутня не була, копію постанови не отримувала, про постанову випадково дізналася 06 січня 2024 року з єдиного державного реєстру судових рішень, у якому загальний доступ до постанови від 30 жовтня 2024 року було надано лише 02 січня 2024 року.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Кірсік С.В. доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У матеріалах справи відсутні докази отримання копії постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана постанова опублікована для загального доступу 02 січня 2024 року. Враховуючи, що апеляційна скарга подана 08 січня 2024 року, тобто в межах 10-денного строку з дня ознайомлення з повним текстом оскаржуваної постанови, з метою забезпечення права захист та справедливий судовий розгляд апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та вмотивованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 155-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», порушення яких інкримінується ОСОБА_1 , суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється; 2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Суд першої інстанції вважав встановленим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними акту (довідки) фактичної перевірки та іншими доказами в їх сукупності.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, а також суперечить нормам матеріального права з огляду на таке.

Пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб`єкти господарювання звільняються від відповідальності за порушення вимог цього Закону, вчинені ними у період з 1 січня 2022 року до 1 жовтня 2023 року, крім відповідальності за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів, здійснення діяльності з купівлі/продажу іноземної валюти, діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор.

Згідно з пунктом 215.1 статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий, спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво (крім квасу "живого" бродіння); тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; тютюнова сировина, тютюнові відходи; рідини, що використовуються в електронних сигаретах; пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом та коди яких згідно з УКТ ЗЕД не зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 цієї статті (крім газу природного у газоподібному стані за кодом 2711 21 00 00 згідно з УКТ ЗЕД); автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Головним державним інспектором ГУ ДПС у м. Києві не долучено до матеріалів справи доказів, які б вказували на продаж підакцизних товарів, здійснення діяльності з купівлі/продажу іноземної валюти, діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор ОСОБА_1 .

За таких обставин неспростованими є твердження ОСОБА_1 про те, що в магазині «Ковбасна Родина» продаються лише ковбасні вироби, вершкове масло та сири, а продаж підакцизних товарів, здійснення діяльності з купівлі/продажу іноземної валюти, діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор не здійснюється та не здійснювалося.

Фактична перевірка господарської діяльності магазину «Ковбасна Родина» проводилася 17 липня 2023 року. Тобто у межах мораторію на притягнення до відповідальність суб`єктів господарювання за порушення вимог Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», який діяв з 1 січня 2022 року до 1 жовтня 2023 року.

Суд першої інстанції на вказані вимоги закону уваги не звернув, чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та безпідставно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не були дотримані, а висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП є помилковим, оскільки він не відповідає обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та нормам матеріального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року необхідно скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року - скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О. В. Желепа