Справа № 562/4392/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2024 року суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Шуляк А.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 313782 від 02 грудня 2023 року, в смт.Мізоч, по вул.Тараса Якимчука,20, Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21073 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також проходити такий огляд в медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п 2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він не керував автомобілем. На момент приїзду працівників патрульної поліції автомобіль не рухався, був припаркований на узбіччі дороги. Двигун був заглушений, а він не перебував за кермом, а сидів на передньому пасажирському місці, чекаючи на водія ОСОБА_2 , який пішов за пальним для автомобіля, так як в автомобілі закінчився бензин. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського підтверджує наведені обставини. Так, з відео вбачається, що в автомобілі вільне сидіння водія, і ОСОБА_1 перебуває на пасажирському сидінні. Під час спілкування з поліцейськими він постійно стверджував, що не керував транспортним засобом. Як пасажир він не зобов`язаний проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

За вказаних обставин дії працівників поліції вважає неправомірними та просить закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, свідків дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь_які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Під час розгляду справи встановлено, що відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються з доданими до нього матеріалами.

Згідно дослідженого судом відеозапису з нагрудної відеокамери працівників поліції вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля ВАЗ 21073 д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у нерухомому стані. ОСОБА_1 знаходився на пасажирському місці та заперечував факт керування транспортним засобом.

З дослідженого відеозапису не вбачається, що автомобіль ВАЗ 21073 д.н.з. НОМЕР_2 рухався або переслідувався поліцейськими.

Таким чином, вказаним відеозаписом, який є об`єктивним доказом у справі, не підтверджено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Будь-яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21073 д.н.з. НОМЕР_2 матеріали справи не містять.

Натомість свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні дав суду пояснення, що того дня ввечері йому зателефонував його товариш ОСОБА_1 і попросив забрати його та автомобіль з кафе, оскільки він вживав алкогольні напої і не може керувати автомобілем на що він погодився. Від`їхавши від кафе приблизно 300 метрів в автомобілі закінчився бензин. Автомобіль злегка підкинуло, і оскільки дорога була слизька, знесло на узбіччя. Він пішов додому взяти бензин. ОСОБА_1 залишився в автомобілі, на пасажирському місці. Коли він повернувся, то ОСОБА_1 йому повідомив, що працівники поліції склали відносно нього протокол за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Стверджує, що ОСОБА_1 автомобілем не керував.

Також свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 02.12.2023р. вечері він йшов по узбіччю вул.Т.Якимчука в смт.Мізоч та побачив, як по проїжджій частині рухався автомобіль червоного кольору марки ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 . та проїхавши певну відстань зупинився на узбіччі дороги. Через декілька хвилин до автомобіля ВАЗ під`їхав поліцейський автомобіль. Коли працівники поліції підійшли до автомобіля, то за кермом водія не було, а на пасажирському місці сидів чоловік. Що з автомобіля ніхто не виходив до того як приїхали працівники поліції він не може стверджувати.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує факт керування автомобілем, що підтвердив в судовому засіданні свідок, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, суддя приходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення щодо останнього підлягає закриттю згідно п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 130, 247, 266, 276, 278, 279, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя