Справа № 715/1988/24
Провадження № 3/715/982/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2024 селище Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Цуренко В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №4 (м. Герца) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05 червня 2024 року о 22 год. 05 хв., в с. Валя Кузьмина по вул. Головній, Чернівецького району Чернівецької області, керував мотоблоком «ТАТА» (ТТ-900-2Х), державний номерний знак «б/н», з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи і не заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до вимог п. 2.5, пп. в) п. 2.9а ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зазначає, що визначення терміну транспортний засіб наведено в п. 1.10 Правил дорожнього руху, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом. Зважаючи на викладене, мотоблок, яким керував ОСОБА_1 , обладнаний сидінням та причепом, є транспортним засобом в розумінні правил дорожнього руху та вимог ст. 130 КУпАП.

Законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими та проаналізованими письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 292058 від 05 червня 2024 року та іншими письмовими матеріалами справи, а також відеозаписом наявним в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, під час розмови з ним у працівників поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, від чого останній відмовився.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи всі обставини справи та особу порушника на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно ст.40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI у редакції від 01.01.2024 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника підлягає стягненню 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 605,60 грн. (З розрахунку 0,2*3028,00=605,60).

На підставі ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 252, 283-285, 287 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, у редакції від 01.01.2024 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, 00 копійок в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 копійок в доход держави.

На підставі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: