НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

10 червня 2024 року Справа № 322/611/24 (Провадження № 3/322/555/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю захисника адвоката Котова О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 08.04.2024 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.4 ст.156 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка є ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №053256 від 04.04.2024 (далі Протокол) ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.4 ст.156 КУпАП, а саме: «04.04.2024 о 16-40 год гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою с. Різдвянка вул. Центральна, 30, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » реалізовувала алкогольні напої без марок акцізного податку, горілка «Колос» за 95 грн чи порушила вимоги ст.11, абзац 16 частини 2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів» повторно протягом року.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Частиною першою статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Частиною четвертої цієї ж статті передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Основні засади щодо оптової і роздрібної торгівлі тютюновими виробами на території України врегульовані положеннями Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (далі спеціальний Закон).

Згідно зі ст.1 спеціального Закону роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Відповідно до абз.3 ч.4 спеціального Закону алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 23.04.2024 свою вину не визнала. Вказала, що вона особисто не продавала в магазині алкогольні напої без марок акцизного податку і не давала таких розпоряджень продавцям. Зазначила, що ОСОБА_2 вона хотіла взяти на роботу продавцем в магазині і буквально два дні остання стажувалося на цій посаді. Втім після того, як під час ознайомлення з матеріалами цієї справи вона ( ОСОБА_1 ) побачила відеозапис, ОСОБА_2 на посаду продавця прийнято не було.

Допитана в судовому засіданні 06.05.2024 ОСОБА_2 показала, що вона на початку квітня стажувалась на посаді продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Різдвянка. 04.04.2024 вона не продавала алкогольні напої без марок акцизного податку оскільки такого товару не було в асортименті магазину.

На питання судді який саме товар, упакований в чорний пакет, вона продала жінці орієнтовно пенсійного віку за 95 грн, показала, що цього вже не пам`ятає.

ОСОБА_3 , яка вочевидь виступала в якості закупної і письмове пояснення якої долучено до матеріалів справи, за викликами жодного разу в судові засідання не з`явилася.

Окрім загаданого Протоколу суддею досліджено такі письмові докази: бланки письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , виписок з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб серії ААБ №144498, серії ААБ №144233, фотографія пляшки горілки «Колос» без марки акцизного податку, копія паспорту ОСОБА_1 копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 , DVD-R з двома відеозаписами.

На відеозаписах зафіксовано факт придбання невідомою особою (з великою долею імовірності ОСОБА_3 ) якогось товару, який передається вказаній особі ОСОБА_2 . Остання пояснювала, що ціна цього товару 95 грн, особа також попросила додатково один банан для закуски. Товар було передано в чорному поліетиленовому пакеті. ОСОБА_1 також попала в кадр відеозапису втім остання не здійснювала продаж будь-яких товарів.

Захисник в судовому засіданні 10.06.2024 просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки відсутні докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов таких висновків. Вказане адміністративне правопорушення, на переконання судді, не може бути визнано малозначним.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у виді штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На переконання судді у вказаному випадку в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою АДРЕСА_2 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 фактично було проведено контрольну закупку. Втім у час вказаний в протколі не було задокументовано факту здійснення продажу ОСОБА_1 будь-яких товарів взагалі та зокрема алкогольних напоїв без марок акцизного податку. В магазині не вилучались такі алкогольні напої (без марок акцизного податку). Не було вилучено і навіть задокументовано проведення огляду товару, який придбала ОСОБА_3 . Не вилучалося грошові кошти, якими ОСОБА_3 розрахувалась за товар. Не проведено відеофіксацію розпаковки пакету з товаром, який їй передавався ОСОБА_2 . ОСОБА_3 жодного разу не з`явилася за викликами в суд, хоча є висока імовірність того, що остання залучалася до закупки товару працівниками правоохоронного органу, адже нею вівся прихований відеозапис, який долучений до матеріалів справи. Не можливо перевірити чи не було в діях ОСОБА_3 або правоохоронців провокації у вказаному випадку.

ОСОБА_2 в свою чергу заперечувала факт продажу алкогольних напоїв без марок акцизного податку, втім навіть якщо такий факт дійсно мав місце, натомість підстави вважати, що це відбулося на вимогу або з відома ОСОБА_1 фактично відсутні. У такому випадку (продаж ОСОБА_2 алкогольних напоїв без марок акцизного податку з-під поли), теоретично міг бути наявних склад правопорушення передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП в діях саме ОСОБА_2 , що не є предметом розгляду цієї справи.

Отже належних і допустимих доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, матеріали справи немістять.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п.39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

З огляду на вказане суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у цій справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.221, 247, 283 - 285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.156 КУпАП щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов