КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/3562/24 Головуючий у 1 інстанції: Бондаренко О.В. Провадження № 33/824/3240/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Китаєва Ігоря Юрійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. На нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою,захисник ОСОБА_1 20 травня 2024 року подав апеляційну скаргу, а також порушив питання поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_1 зазначив, що копію оскаржуваної постанови суду він отримав на електронну пошту лише 17 травня 2024 року.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області винесена 06 травня 2024 року.

Матеріали справи не містять доказів вручення постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2024 року в день її винесення. Захисник ОСОБА_1 зазначив, що копію оскаржуваної постанови він отримав електронною поштою 17 травня 2024 року.

Апеляційний суд вважає, що визначені захисником ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід вважати поважними і строк підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Суд не надав належної оцінки його доводам, що поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб HYUNDAI GETZ, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , а також не повідомили про причини зупинки. Долучений до матеріалів справи відеозапис події є неповним, на ньому не зафіксовано момент зупинки та попереднього спілкування поліцейського з ОСОБА_1 . Поліцейський не повідомив ОСОБА_1 про проведненя відеофіксації, а тому відеозапис не може бути визнаний допустимим доказом. На відеозаписі не зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. На відеозаписі ОСОБА_1 поводить себе спокійно, його координація не порушена, пальці рук не тремтіли. При складанні протоколу про адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не були роз`яснені права.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2024 року серії ААД № 64 19 лютого 2024 року о 08 год. 43 хв. водій ОСОБА_1 під час руху на а/д М-05 «Київ-Одеса» 78 км., керував транспортним засобом марки HYUNDAI GETZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння - звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19 лютого 2024 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 лютого 2024 року, акт огляду на стан сп`яніння; розписку ОСОБА_2 з якої вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом; DVDдиск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З наданих суду документів та відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського. А тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_1 про безпідставне зупинення поліцейськими транспортний засіб HYUNDAI GETZ, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , не повідомлено ОСОБА_1 про причини зупинки, не роз`яснено прав, а також порушення порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З наданих до матеріалів справи доказів, відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками при зупинці транспортного засобу марки HYUNDAI GETZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , у водія ОСОБА_1 поліцейськими виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Про це ОСОБА_1 було повідомлено і запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога. ОСОБА_1 роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду. ОСОБА_1 категорично відмовився виконати вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння . Незгоду або зауважень з приводу дій поліцейського ОСОБА_1 не висловлював. З відеозапису вбачається, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 права, передбачені Конституцією України та статтею 268 КУпАП, роз`яснено право на захист (адвоката) та право оскаржити дії працівників поліції. Судом також встановлено, що поліцейський провів поверхневий огляд ОСОБА_1 та його автомобіля, в ході якого виявлені заборонені речі.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_1 на відсутність у поліцейського підстав для висновку про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Виявлення таких ознак є виключною компетенцією поліцейського.

Безпідставними є посилання апелянта на неповноту відеозапису з нагрудної камери поліцейського. На відеозаписі зафіксовано вимогу поліцейського та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2024 рокубез змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Китаєва Ігоря Юрійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.