Провадження №: 3/336/1593/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива Олена Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацевлаштованого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

О 23 годині 03 хвилини 7 лютого 2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 52 oi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 52 по вул. Вуглегірській в м. Запоріжжі в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджений показниками алкотестера DRAGER № 6820, за результатами якого в крові правопорушника виявлено 0,04 % алкоголю.

Зазначені дії містять порушення п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху України».

В суді притягуємий до відповідальності винуватості у вчиненні описаних дій не визнав і дав такі пояснення.

Близько 20 години 30 хвилин дня, до якого відноситься складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками керування транспортом в стані алкогольного сп`яніння, він ще знаходився на роботі, коли йому зателефонувала дружина і повідомила, що її побили біля магазину, назвавши адресу. Одразу з роботи він приїхав до магазину, щоб розібратися в тому, що сталося, де зустрів кілька своїх знайомих і розпитав їх про все, що їм відомо з приводу застосованого до жінки насильства. З означеними особами він випив певну кількість спиртного та разом з дружиною, яка чекала на нього біля магазину, направився додому близько 21 години 30 хвилин. В той день у одного з дітей ОСОБА_1 був день народження, у зв`язку з чим дружина приготувала святкову вечерю, за якою він провів певний час. Між тим йому треба було забрати автомобіль, який він лишив біля магазину, тому він попросив свого сусіда, який був тверезим, щоб той привіз його авто разом з ним у двір будинку, де проживає зі своєю сім`єю. Задля цього по телефону повідомив сусіду адресу знаходження транспортного засобу і сказав, що буде чекати на нього у вказаному місці. Біля 23-00 години він прийшов до магазину, сів в салон, завів автомобіль, щоб прогріти двигун, і став чекати на сусіда. Саме в цей момент до нього підійшов співробітник поліції, який, припустивши у ОСОБА_1 стан алкогольного сп`яніння, запропонував йому пройти огляд на місці стоянки авто. Так як він не керував транспортним засобом і не мав такого наміру, він без вагань погодився на проходження огляду, який констатував наявність в його організмі алкоголю. Він не дочекався сусіда, який, з його слів, побачивши поліцейських біля магазину, повернувся додому, оскільки вже настала комендантська година та він бажав уникнути переслідування за порушення вимог закону, і пішки відправився додому. Так як до управління автомобілем в нетверезому стані він непричетний, просить звільнити його від відповідальності через відсутність в його діях ознак складу правопорушення, за яким складений протокол.

Його представник адвокат Васильєв В.В. клопочеться про закриття провадження в справі через відсутність в діях його довірителя ознак складу правопорушення.

В обґрунтування клопотання захисник пояснив таке.

Суб`єктом відповідальності за правопорушення, яке передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП, є особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Між тим умовивід співробітників поліції про керування ОСОБА_1 автомобілем не підтверджений жодними фактичними даними. Не випливає цього і з відеозапису притягнення особи до адміністративної відповідальності, який не містить фіксації зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та всупереч вимог «Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністра внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року, відповідно до п. 4 розділу П якої включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, не вівся безперервно, а відеозапис складається з кількох сюжетів, що не складають послідовної картини подій. Окрім того, відеозапис, зазначає представник, не містить фіксації обставин, які стали передумовою для зупинки транспортного засобу.

За змістом ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Проте матеріали справи не містять фактичних даних про вжиття поліцейськими заходів щодо відсторонення ОСОБА_1 від управління автомобілем.

У зв`язку з відсутністю беззаперечних фактичних даних, які обґрунтовували б обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні описаних дій, просить про звільнення його від відповідальності через відсутність ознак складу правопорушення в його діях.

Пояснення представника правопорушника про непричетність останнього до інкримінованих дій спростовують такі фактичні дані, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у пред`явленому обвинуваченні:

-протокол про адміністративне правопорушення, який в силу вимог законодавства про адміністративні правопорушення є джерелом доказів (ст. 251 КУпАП);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07.02.2024 року, з якого випливає, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з концентрацією 1,04 % (а. с. 3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого випливає, що результати огляду є позитивними і констатують наявність в крові правопорушника 1,04 % алкоголю (а. с. 5);

- результати огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» від 07.02.2024 року, з якого випливає, що о 23 годині 03 хвилини означеного дня ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з концентрацією 0,04 % (а. с. 4);

- відеозапис події, наданий управлінням патрульної поліції, огляд якого робить очевидним безумовне визнання ОСОБА_1 і факту вживання алкоголю перед поїздкою за кермом автомобіля, і факту управління транспортним засобом, що, за його поясненнями під час складання протоколу, зумовлене міркуваннями захисту дружини.

Хоча представник правопорушника і посилається на відсутність неспростовних фактичних даних на користь перебування ОСОБА_2 за кермом, проте з відтвореного відеозапису випливає, що на питання співробітника поліції, чи вживав він алкогольні напої перш ніж сісти за кермо, правопорушник дає стверджувальну відповідь, погоджується з висновком алкотестера про концентрацію алкоголю в його організмі і пояснює, що його прибуття в стані сп`яніння за кермом колісного транспортного засобу зумовлено лише міркуваннями захисту дружини, яка піддалась протиправному нападу та зазнала побиття з боку сторонніх осіб.

Відтворення відеозапису підтверджує і виконання поліцейськими вимог інструкції з експлуатації приладу Алкотест Драгер 6820, за яких правопорушник самостійно обирає мундштук в непорушеній упаковці, поліцейські роблять контрольний забір повітря та констатують відсутність у мундштуку алкоголевмістких речовин.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії з керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно із ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Враховуючи наявність законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду, факт відмови від проходження такого огляду має бути підтвердженим у встановленому згаданим нормативним актом порядку.

Відповідно до п. 3 «Порядку…» огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В силу ст. 4 «Порядку…» огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зміст вказаного положення «Порядку…» узгоджується з правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП, згідно із якою оособи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин сукупність досліджених суддею доказів дає підстави дійти беззаперечного висновку про дотримання автором протоколу вказаних положень законодавства.

Обставини, що підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення, встановлюються на підставі фактичних даних, коло яких визначено в статті 251 КУпАП і до яких відносяться показання засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Процедура їх застосування при виявленні або фіксуванні правопорушення внормована «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністра внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року, відповідно до п. 4 розділу П якої включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Оцінюючи твердження захисника про перерви у здійсненні відеозапису, суд не бере їх до уваги, так як обставини проходження правопорушником огляду на стан сп`яніння, а також процедура складання протоколу зафіксовані в безперервному режимі, що дає судді можливість оцінити дії співробітників поліції при притягненні ОСОБА_1 до відповідальності крізь призму відповідності цих дій вимогам закону. Що ж стосується відеозапису подій, які передували вказаним обставинам, а також слідували за ними, навіть, якщо вони не записані безперервно, ці події не містять інформації, яка становить предмет доказування в справі.

Окрім того, сама по собі наявність перерв у відеозапису у відповідності до вказаної інструкції не має наслідком звільнення особи від відповідальності, якщо є підстави для констатації доведеності її винуватості.

Твердження захисту про відсутність неспростовних даних про керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння суддя знаходить неспроможними, оскільки зафіксувати сам факт керування транспортним засобом, тобто перебування автомобіля в рухомому стані з водієм за кермом, можливо лише під час знаходження оператора в тому ж самому салоні, що і водій.

Між тим, відтворення відеозапису подій, що відбуваються, дає підстави констатувати, що водій за кермом автомобіля прибув до місця конфлікту з участю його дружини, яка також є героїнею записаних відеосюжетів.

Доводи про недотримання поліцейськими вимог закону про відсторонення водія від керування транспортним засобом спростовуються відміткою в протоколі про те, що ОСОБА_1 відсторонений від керування, а також змістом рапорту автора протоколу про те, що нетверезий водій відсторонений від керування автомобілем шляхом паркування транспортного засобу без порушень правил дорожнього руху, проте навіть якщо припустити недотримання співробітниками означених вимог закону, таке порушення не має наслідком виправдання правопорушника, а означена вимога стосується лише алгоритму дій суб`єкта владних повноважень при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Встановивши обставини справи на підставі наданих судді фактичних даних, суддя знаходить сукупність цих даних, які є допустими, належними та достовірними, достатньою для прийняття процесуального рішення на користь висновків автора протокоул, яке поза розумним сумнівом доведене в цьому провадженні.

Наведені обставини виключають ухвалення постанови про закриття провадження в справі, підставою для якого, на думку сторони захисту, є відсутність даних, які неспростовно вказують на причетність правопорушника до інкримінованих йому дій.

Вирішуючи питання про адміністративну відповідальність, суддя вважає за необхідне застосувати зазначені в санкції частини статті, за ознаками якої складений протокол, адміністративні стягнення, не вбачаючи підстав для звільнення правопорушника від відповідальності.

Сплаті у відповідності до ст. 40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у розмірі встановленому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 27, 33-36, 40-1, 130 ч. 1, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК м. Київа/220301061, МФО 899998, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України, Рахунок отримувача: UA0026001.).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги в Запорізький апеляційний суд через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а саме 34000 гривень, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Щаслива

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік