Справа № 346/1625/24
Провадження № 3/346/1486/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, 03 травня 2024 року надійшов протокол № 929 від 26 березня 2024 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Аргументи держави Україна, в особі старшого державного інспектора, який склав протокол, полягали у тому, що ОСОБА_1 , як фізична особа підприємець, 14.03.2024р. вчинив провадженя господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії, на право роздрібної торгівлі, чим порушено ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». А за це, частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, тобто він вчинив адміністративне правопорушення.

Позиція ОСОБА_1 суду невідома. Він отримав SMS-повідомлення із текстом повістки. Повістка у паперовому вигляді була надіслана йому на поштову адресу, з рекомендованим листом. І тому, на підставі статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007р. (де було розглянуто питання тривалості розгляду справи, але його висновок суд вважає цілком застосовним і до цієї справи), а також рішення від 24.02.2022р. про визнання не прийнятною заяви №43925/18 у справі "Goryachyy v. Ukraine" (якою суд не знайшов порушень статті 6 Конвенції у тому, що суд інформував людину про судове засідання шляхом надіслання повістки поштою з рекомендованим повідомленням, але вона повернулась з поміткою, що її не було доставлено у зв`язку із закінченням строку для його отримання отримувачем) суд проводив розгляд справи ОСОБА_1 , за його відсутності, оскільки він як сторона у справі протягом двох місяців не вжив жодних заходів аби дізнатись про стан відомого йому судового провадження та забрати повістку.

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, положеннями частини 1 статті 164 КУпАП передбачено, що провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, є адміністративним правопорушенням.

Але ч.1 ст.9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

І з огляду на зміст частини 1 статті 164 КУпАП, об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, виражається у провадженні (здійсненні) господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Однак суду дійсно не надано належних, достовірних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , як фізична особа-підприємець, 14.03.2024р, як вказано у протоколі дійсно вчинив провадженя господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме реалізація алкогольних напоїв.

Що стосується протоколу (а.с.1), як окремого доказу, передбаченого частиною 1 статті 251 КУпАП, то суд враховує те, що він містить відомості про те, що ОСОБА_1 , як фізична особа підприємець 14.03.2024р. вчинив провадженя господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону. Але такі фактичні дані не підтверджуються іншими, будь-якими належними та допустимими доказами, які повинні узгоджуватись із протоколом, оскільки сам по собі, за відсутності згоди із ним людини, протокол не може вважатись достовірним доказом будь-якого діяння людини, позаяк він складається після настання будь-якої події, і його зміст залежить виключно від волі тієї людини, яка його складає. Думка суду могла би бути іншою, за наявності згоди ОСОБА_1 із протоколом або визнання ним своєї вини, але таких відомостей суду не надано.

Більш того, згідно з Актом фактичної перевірки, було встановлено тільки факт здійснення ОСОБА_1 реалізації такого товару: 1 кг. гречки «Хатинка» по ціні 35,50 грн. та напою Pepsi манго 1л. по ціні 33.90 грн. (а.с.3, п.2.2). Суд врахував, що в іншому пункті Акту - п.3.1.1, вказано, що було встановлено порушення статті 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», однак ні фактичних даних про те, коли таке порушення мало місце і у чому саме воно полягало, а також ніяких доказів цьому, ні Акт, ні додані до нього документі, не містять.

Суд також врахував, надані йому після доопрацювання пояснення. Але в одних, продавчиня вказала, що продала тільки той товар, що вказаний в Акті, а алкоголю там не було. А в інших, наданих іншою продавчинею вказується про реалізацію пива 03.01.2024р. (а.с.13,14).

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення. Тому враховуючи це, і оскільки суду не надано доказів наявності події адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті164 КУпАП, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 173, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) закрити, у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення. Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області.

Суддя: Коваленко Д. С.