справа № 492/899/24

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2024 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши справу про адміністративні правопорушення, що надійшла з Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лиман Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

23 червня 2024 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , по вул. Центральна с. Теплиця Болградського району Одеської області, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, а також з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився з застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив п. п. 2.1 «а», 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання, призначене на 10 липня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі заявки про отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень, шляхом направлення йому SMS-повідомлення, яку він отримав, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений. Крім того, ОСОБА_1 був повідомлений співробітниками поліції про те, що справа буде розглядатися в Арцизькому районному суді Одеської області, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 був позбавлений права отримувати інформацію про рух справи, тощо.

Також, слід врахувати про можливість ОСОБА_1 дізнатись про стан судового провадження справи залежить від його волевиявлення, тобто має суб`єктивний характер.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не повідомив про причини своєї неявки в судове засідання, призначене на 10 липня 2024 року, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав у зв`язку з чим суддя, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за ст. 126, ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі письмовими доказами, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його провина у вчиненні зазначених правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 123023, № 123024 від 23 червня 2024 року; довідкою Болградського РВП ГУНП в Одеській області про вчинення притягуваним ОСОБА_1 однорідних правопорушень з переліком винесених постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно яких ОСОБА_1 вже було піддано адміністративному стягненню; постановою Арцизького районного суду Одеської області від 30 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП; постановою Арцизького районного суду Одеської області від 05 січня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП; поясненнями самого притягуваного ОСОБА_1 , який при складанні протоколів про адміністративні правопорушення не заперечував факту вживання алкоголю та пояснив, що він дійсно вживав алкогольні напої, а потім керував транспортним засобом без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; відеозаписом, доданим до протоколу та іншими матеріалами справи.

З вищевикладеного та досліджених суддею доказів випливає, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. п. 2.1 «а», 2.5 Правил дорожнього руху України, які відповідно передбачають, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 210994-20», державних реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, а також з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та на вимогу інспектора поліції від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився з застосуванням технічних засобів відеозапису.

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджується доказами, дослідженими суддею.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддя враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП особа, яка скоїла кілька адміністративних правопорушень, справи про які, розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суддею встановлено не було.

До обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суддя відносить: вчинення повторно протягом року однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Також, суддя, при накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , враховує, що його протиправні дії могли потягнути за собою тяжкі наслідки.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130Кодексу України про адміністративні правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його провини та ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даних адміністративних правопорушень, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 3 ст. 130КУпАП, у виді у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без конфіскацією транспортного засобу, оскільки не надано доказів, що транспортний засіб є у приватній власності порушника.

Разом з тим, суддя також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами без конфіскацією транспортного засобу, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Крім того, суддя вважає недоцільним до основного стягнення приєднувати додаткове стягнення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто конфіскацію транспортного засобу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «ВАЗ 21099-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не належить ОСОБА_1 .

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з винесенням суддею постанови про накладення на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 126, 130, 283-285, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскацією транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Черевата В.І.