ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7946/21

Провадження № 33/4820/2/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Плюти В.С., Цугеля А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, в зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За постановою суду, ОСОБА_1 05.04.2019 року о 16 год. 10 хв., на АД Н-03 «Житомир-Чернівці» 201 км.+400м, керуючи транспортним засобом NISSAN NOTE, д.н.з. НОМЕР_1 , ручаючись зі сторони смт. Ярмолинці, в сторону до м. Хмельницького, при виникненні небезпеки для руху у вигляді транспортного засобу ВМW Х5, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по смузі зустрічного для водія ОСОБА_2 . напрямку, в некерованому стані, внаслідок зіткнення з транспортним засобом RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яку водій ОСОБА_1 об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом ВМW Х5, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та постановити нову про закриття провадження у справі, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою, зроблені висновки не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом не взято до уваги усіх доказів, а саме: висновків експертиз та рецензії, наявних в матеріалах справи, що виключає прийняття законного та обгрунтованого рішення.

На думку апелянта висновок експерта від 04 лютого 2020 року №10.1/10.4-0557:19К суперечить висновку експерта, який підготовлений саме на його замовлення і який проведено автотехнічним дослідженням у лютому 2021 року Хмельницьким НДЕКЦ МВС України, але судом взято до уваги лише висновок експерта від 04 лютого 2020 року, що є грубим порушенням вимог КПК України.

Крім того, висновки суду щодо порушення ним вимоги п. 12.3 ПДР України є помилковими, оскільки вони зроблені на підставі доказів, що не узгоджуються між собою.

Апелянт стверджує, що небезпека для нього виникла після того, як ОСОБА_2 порушив приписи п. 1.6. ПДР, не здійснив дій для зупинки свого автомобіля, а навпаки виїхав на зустрічну, для нього, смугу руху та допустив зіткнення з його автомобілем.

Вважає, що жоден з доказів, наявних у матеріалах справи, не спростовує факту того, що ОСОБА_2 було вжито заходи для зупинки автомобіля та уникнення ДТП за участі його автомобіля та NISSAN NOTE.

Також, судом першої інстанції, на думку апелянта, не проаналізовано дій кожного з учасників руху, а взято до уваги частину доказів, які є неоднозначними, тому помилково зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника потерпілого, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що таку слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з приписами ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимоги ст.ст.252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідно до п. 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно з диспозицією статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд, при її розгляді, дотримався зазначених вимог закону.

Як убачається з матеріалів справи, з`ясування обставин у справі проведено з дотриманням вимог закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його пояснення в суді першої інстанції про те, що встановлення обставин в справі проведено без з`ясування даних, які мають значення для встановлення істини у справі, з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом першої та апеляційної інстанції доказами.

Зокрема, в процесі розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не заперечував та ствердив наявність дорожньо-транспортної пригоди за його участі та потерпілого ОСОБА_2 , спричинення керованим ними транспортним засобам механічних пошкоджень, однак викладав свою версію подій.

Так згідно з поясненнями ОСОБА_1 він рухався своїм автомобілем у напрямку м. Хмельницький, після дорожнього знаку «Антонівці» зменшив швидкість та від знаку рухався зі швидкістю 50 км/год. Проїхавши близько 100-150 м. від знаку населеного пункту, побачив зіткнення автомобіля BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 , який виконував маневр обгону автомобіля RENAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_3 , а зустрічний автомобіль RENAULT KANGOO почав виконувати маневр повороту ліворуч, під час чого і відбулось зіткнення автомобілів. Автомобіль «BMW X5» віднесло на узбіччя, де здійнялась курява, перешкод для руху по його смузі не було, тому він продовжував рухатись. Зіткнення відбулось на відстані приблизно 80 м. від автомобіля NISSAN NOTE. Після зіткнення він зменшував швидкість, розраховуючи, що автомобіль BMW X5 зупиниться на узбіччі, однак BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із його автомобілем, при цьому швидкість руху автомобіля BMW X5 була високою, як під час обгону, так і після виїзду з узбіччя.

Потерпілий ОСОБА_2 , в суді першої інстанції пояснив, що він у встановлений день, час та місці, керуючи автомобілем BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , і рухаючись зі сторони м. Хмельницького, в напрямку смт. Ярмолинці, в межах населеного пункту с. Антонівці, рухаючись зі швидкістю близько 50 км./год., та збільшуючи до 60 км/год., розпочав маневр обгону двох автомобілів RENAULT KANGOO, що рухались у попутному напрямку. Після початку маневру обгону та знаходячись на смузі зустрічного руху, водій автомобіля RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався першим, перебуваючи на незначній відстані від керованого ним автомобіля, включив покажчик лівого повороту та розпочав маневр повороту, внаслідок чого на лівій смузі дороги відбулось зіткнення. Після зіткнення автомобіль BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , відкинуло на узбіччя, його автомобіль був некерованим, а виїхавши з узбіччя на смугу зустрічного руху він зіткнувся із автомобілем NISSAN NOTE д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку.

Із пояснень свідка ОСОБА_3 , в суді першої інстанції, слідує, що він рухався у вказаний час та у вказаному місці автомобілем RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_3 , із причепом, згруженим дровами, в напрямку смт. Ярмолинці. Слідом за ним рухався інший автомобіль Renault Kango. Маючи намір здійснити лівий поворот, для того, щоб заїхати на шиномонтаж, розташований в с. Антонівці, з лівої сторони дороги, він увімкнув покажчик повороту, зменшив швидкість, проїхав із увімкненим покажчиком повороту, дубльованим на причепі, зменшуючи швидкість, близько 30 м., почав лівий поворот, рухаючись із незначною швидкістю. При цьому пояснив, що автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , не бачив. Виїжджаючи на смугу зустрічного руху та перетнувши передньою частиною свого автомобіля осьову лінію дороги на відстань близько метра, побачив у безпосередній близькості від лівої сторони свого автомобіля автомобіль BMW X5, який здійснював маневр обгону двох транспортних засобів. Відбулось зіткнення транспортних засобів, при якому автомобіль BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 по дотичній лінії зіткнувся із лівою частиною переднього бамперу, проїхав далі до лівого узбіччя. Після виїзду автомобіля «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_2 на узбіччя він рухався близько 60м. по узбіччі після чого виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся із автомобілем NISSAN NOTE д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався у зустрічному напрямку.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених судом першої інстанції та апеляційної інстанції, зокрема, даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 111097 від 19.03.2021;

-схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана учасниками події без зауважень,

- пояснень потерпілого ОСОБА_2 ,

- пояснень свідка ОСОБА_3 ,

-висновку експерта, за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи в адміністративній справі № 686/7946/21 від 26.11.2021 № 5141/5142/21-21, яка призначалась за клопотанням захисника ОСОБА_1 -адвоката Керницької О.В. з якого слідує, що:

- в даній дорожній ситуації водій автомобіля NISSAN NOTE, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України;

-в заданій дорожній ситуації водій автомобіля NISSAN NOTE, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у варіанті Б(Небезпека для руху водію автомобіля NISSAN NOTE, д.н.з. НОМЕР_1 виникає на відстані 120 м) мав технічну можливість зупинити автомобіль, до смуги руху автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом виконання ним норм вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України;

-Варіант А експертом не розглядався, так як вказана відстань 80м є технічно необґрунтована, знаходиться у протиріччі з додатковою схемою ОМП(а.с.6), тому не може експертом братись до уваги, так як може привести до хибних висновків.

З висновку комплексної судової інженерно-транспортної експертизи №10.1/10.4-0557:19К від 04.02.2020 за матеріалами адміністративного провадження №3/689/438/19 справа 689/809/19 за ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 , який досліджувався судом першої та апеляційної інстанції вбачається, що в особливостях дорожньої обстановки, які склались з боку водія автомобіля «Nissan Note», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , небезпека для його руху виникає з моменту зіткнення зустрічних транспортних засобів на смузі його руху.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 мав технічну можливість зупинитися раніше, чим місце зупинки могло бути досягнуто зустрічним автомобілем BMW Х5, однак при цьому не виключалось зіткнення з останнім при неприйнятті його водієм мір до гальмування.

Дії водія автомобіля «Nissan Note», ОСОБА_1 з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.12.3. ПДР (справа № 689/805/19)

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та обгрунтовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що саме водій ОСОБА_2 порушив вимоги ПДР та створив аварійну ситуацію, яка стала причиною зіткнення їх транспортних засобів не знайшли свого підтвердження, та спростовуються висновками зазначених експертиз.

Апеляційний суд приходить до висновку, що в порушення п.12.3 ПДР невжиття заходів водієм ОСОБА_1 для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, при виявлені небезпеки для руху, що узгоджуються із даними схеми місця дорожньо- транспортної пригоди та поясненнями потерпілого ОСОБА_2 і свідка ОСОБА_3 , в суді першої інстанції, стало причиною цієї дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження апеляційної скарги про те, що винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобіля BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , апеляційний суд до уваги не бере, оскільки із досліджених доказів вбачається, що саме дії водія автомобіля NISSAN NOTE, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 стали причиною дорожньо-транспортної пригоди, який керуючи транспортним засобом об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 12.3 Правил дорожньо- транспортної пригоди, що і стало причиною ДТП.

Крім того суд першої інстанції розглядає адміністративну справу в межах інкримінованого особі обвинувачення. Відповідно, суд повинен був перевірити та встановити чи саме водій ОСОБА_1 порушив ПДР і чи його дії знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. Таких вимог суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до постанови Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02.12.2020 року стосовно ОСОБА_2 провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 24.02.2021 року дану постанову суду залишено без змін (а.с.15-19).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не взято до уваги висновки експертиз та рецензії не спростовують висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні цього правопорушення, оскільки вказані докази досліджувались судом апеляційної інстанції і не дають підстав, з огляду на зміст цих висновків експертиз, які вказують саме на порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, для скасування постанови суду.

Що стосується рецензії на висновок експерта №10.1/10.4-0557:19К від 04.02.2020, зроблений рецензентом ОСОБА_6 , без дослідження матеріалів адміністративної справи, то цей експерт не попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. ст.384,385 КК України, відповідно цей доказ є неналежним та недопустимим.

Підстав уважати, що висновки експертиз побудовані на помилкових вихідних даних, є неправильними і недопустимими, апеляційний суд не вбачає, з огляду на те, що вони, в сукупності з іншими доказами у справі, зокрема, з даними схеми ДТП, поясненнями потерпілого та свідка, повністю узгоджуються, та спростовують доводи апелянта щодо порушення ПДР, а тому не має підстав для визнання цих висновків експертиз недопустимими доказами, так як вони зроблені на підставі правильних та допустимих вихідних даних.

Щодо помилкових висновків суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3 ПДР України, які на його думку зроблені на підставі доказів, що не узгоджуються між собою, то апеляційний суд такі доводи відхиляє, оскільки у достовірності та істинності зібраних доказів у справі підстав сумніватися в апеляційного суду не має, та які, на переконання, є належними, допустимими і достовірними, оскільки, отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, доповнюючи один одного, і, відповідно, у своїй сукупності, підтверджують вину правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому апеляційний суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку апеляційного суду, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як про це просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.