Номер провадження: 33/813/1497/24
Номер справи місцевого суду: 494/819/24
Головуючий у першій інстанції Панчишин А. Ю.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - Карташов О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Шулик М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Березівського районного суду Одеської області від 07.05.2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 07 травня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаюючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Як зазначено в постанові суду, 01.05.2024року до Березівського районного суду Одеської області від СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшов протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААД №478952 від 25.04.2024 року про адміністративне правопорушення вбачається, що 25.04.2024 року о 19:30 годин по автодорозі Т1615 Березівка-Знам`янка біля повороту на с. Розквіт водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом Сузукі VM200 з д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість руху внаслідок чого не впорався з керуванням допустив наїзд на лівий по ходу руху мотоцикла бордюр з послідуючим перекиданням. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні пошкодження а мотоцикл механічні пошкодження, чим порушено вимоги п.2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, визнаючи вину у ДТП просить змінити постанову Березівського районного суду Одеської області від 07.05.2024 року в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, застосувавши до нього санкцію у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначено, що судом першої інстанції при обранні адміністративного стягнення не враховано те, що його вперше притягнуто до адміністративної відповідальності, при розгляді справи в суді першої інстанції він повністю визнав свою вину та надав пояснення про всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, щиро покаявся у скоєнні правопорушення, має можливість сплатити штраф, відсутні жодні обставини, що обтяжують відповідальність. Призначивши найбільш суворий вид стягнення, суддя не врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність. Суд не врахував, що при скоєнні ДТП 25.04.2024 року ним не було спричинено шкоду іншим особам, а навпаки тільки він поніс тілесні ушкодження, а його неповнолітній син- ОСОБА_2 переніс нервовий стрес.

Також ОСОБА_1 в скарзі вказує, що суд при розгляді справи проігнорував ч. 2 ст. 36 КУпАП, оскільки 07.05.2024 року один і той же суддя розглядав справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (справа N?494/819/24, провадження N?3/494/416/24) та справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 4 статтею 130 КУПА (справа N?494/818/24, провадження N?3/494/415/24). Тобто, суд першої інстанції не об`єднав дві справи в одне провадження, таким чином суд окремо по двом статтям притягнув його до відповідальності, хоча відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП стягнення мало б накладатися в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ОСОБА_3 просить звернути увагу суду на те, що ним також подано апеляційну скаргу на постанову Березівського районного суду від 07.05.2024 року по справі N?494/818/24, якою його безпідставно визнано винним за ч.4 ст.130 КУпАП та застосовано штраф в розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Шулик М.Ю. підтримали доводи апеляційної скарги та надали суду пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону в повному обсязі дотримані не були.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №478952 від 25.04.2024 року про адміністративне правопорушення складений за те, що 25.04.2024 року о 19:30 годин по автодорозі Т1615 Березівка-Знам`янка біля повороту на с. Розквіт водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом Сузукі VM200 з д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість руху внаслідок чого не впорався з керуванням, допустив наїзд на лівий по ходу руху мотоцикла бордюр з послідуючим перекиданням. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП України.

З вказаним протоколом ОСОБА_1 ознайомлений і ним же підписаний без зауважень.

До протоколу додані рапорти, схема місця події, пояснення ОСОБА_1 , виписка із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 , розписка ОСОБА_4 про отримання від працівників поліції мотоцикла Сузукі VM200 з д.н.з. НОМЕР_1 , копії протоколів складених відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП, фото копія паспорта ОСОБА_1 , фото з місця ДТП, DVD диск з відеозаписом.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП регламентовано поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст. 294 КУпАП)

Враховуючи, що доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильність його кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюється, то судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Судове рішення оскаржується лише в межах застосованого адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Однак, апеляційний суд наголошує, що покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15.05.2008»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Слід зазначити, що у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винуватою, передбачає альтернативні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції не встановив обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, як і не встановив обставин, що обтяжують покарання. На переконання суду першої інстанції, суд поважав, що до ОСОБА_1 доцільно застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Натомість, апеляційний суд, аналізуючи наявні в матеріалах справи документи, встановив наявність пом`якшуваних обставин, які впливають на визначення виду адміністративного стягнення, а саме визнання особою, яка притягується до відповідальності, вини, що свідчить про її щире розкаяння у вчиненні інкримінованого правопорушення. При цьому, враховано, що ОСОБА_1 визнав себе винним за обставинами викладених у протоколі, про що також зазначив в апеляційній скарзі захисник.

Під час апеляційного розгляду встановлено відсутність обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 та відсутність потерпілих.

Суд першої інстанції належним чином не врахував характер даного правопорушення, яке не було злісним, а сталося через неуважність. Відсутність інших учасників ДТП.

Не звернувши на вказане увагу, суд першої інстанції не забезпечив повноту, всебічність та об`єктивність судового розгляду, порушивши зазначені вище норми КУпАП, не врахував суттєвих обставин про особу порушника, у зв`язку з чим, за позицією апеляційного суду, наклав занадто суворе стягнення.

Відповідно до ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

З урахування наведеного, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, тому скарга підлягає задоволенню, а постанова суду зміні в частині визначення виду адміністративного стягнення, а саме підлягає зміні вид адміністративного стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік на менш суворе - штраф у розмірі 850 грн.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Березівського районного суду Одеської області від 07 травня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень.

В решті постанову Березівського районного суду Одеської області від 07 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов