Справа №: 307/2338/24
Провадження № 3/307/1015/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 286437 від 25 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , 25 травня 2024 року близько 15 год. 25 хв., на напрямку № 290 прикордонного знаку (територія Солотвинської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області) на відстані 1000 метрів до лінії державного кордону, в районі залізничного вокзалу, був виявлений та в подальшому затриманий за спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон, який, з його слів, прибув для відпочинку, та який не зміг підтвердити мету свого перебування в прикордонній смузі, чим порушив вимоги ст.9, ст.12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року та вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно долученої до матеріалів справи заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності.

13 червня 2024 року надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких просив справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовує тим, що він прибув до селища Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області 25 травня 2024 р. з родиною, а саме батьком ОСОБА_2 , та мамою ОСОБА_3 . Мета прибуття - відпочинок та оздоровлення. Його мама заздалегідь забронювала тримісний номер в готельно-оздоровчому комплексі «Солотвино різорд» терміном на 1 тиждень з 25 травня по 1 червня 2024 року. До селища Солотвино він з родиною прибув потягом. Потяг прибув за розкладом, тобто о 11 годині 30 хвилин, що підтверджується квитком - посадочним документом 23CB46C5-111F1104-0001. На виході з вагону потяга до їхньої родини підійшов чоловік, який представився представником прикордонної служби України та поцікавився метою перебування у прикордонній зоні та чи мають вони дозвіл на перебування у прикордонній зоні. Вони відповіли, що не мають такого дозволу. Після цього він запропонував їм пройти з ним далі по перону, де їх зустріли представники ТЦК та поліції і попросили надати документи. Ними були надані їхні паспорти, крім цього, ним був наданий військовий квиток, довідка від 01 березня 2024 року за № 615 КНП «Тернопільська обласна комунальна клінічна психоневрологічна лікарня» про те, що він звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклініки КНП «Тернопільська обласна комунальна клінічна психоневрологічна лікарня» по хворобі «маячний розлад», та повістку з військкомату від 02 квітня 2024 року за №240, в якій вказано, що він повинен з`явитися у Тернопільський ТЦК за викликом з відміткою «йде на виключення з В/О».

Представники ТЦК та поліції перевірили їхні документи, та вони повернули їх їм назад і сказали, що вони можуть йти поселятися в готель. Натомість, представник прикордонної служби, який продовжував наполягати, що вони повинні мати дозвіл на перебування у прикордонній зоні, попросив їх проїхати з ним на його автомобілі. Оскільки вони нічого не порушували та не планували здійснювати якихось протиправних дій, вони не стали сперечатися та поїхали з ним. Приблизно о 12 год. 00хв. їх привезли у приміщення місцевої застави до вияснення обставин. Після того, як їх відвели в якусь кімнату, представник прикордонної служби покинув їх. За деякий час у цю кімнату прийшла жінка, яка назвалася ОСОБА_4 . Вона ще раз задала їм запитання з якою метою вони прибули в ОСОБА_5 . Його мама чітко відповіла, що вони прибули в «Солотвино різорд» з метою відпочинку та оздоровлення на природних солоних озерах. На що ОСОБА_4 відповіла, що має сумніви щодо правдивості їх слів, оскільки, за її словами, курортний сезон ще не розпочався та все закрите. Після цього вона запросила у кімнату ще одного працівника прикордонної служби та наказала нам відкрити наш багаж. Мама спитала, яка мета перевірки речей. ОСОБА_4 відповіла, що шукатиме закордонні паспорти. Оскільки у нього з собою не було закордонного паспорту, він дістав тільки свій паспорт, військовий квиток, довідку та повістку, батьки дістали свої паспорти України та закордонні паспорти. ОСОБА_4 попросила його показати Дію в смартфоні, і вона переглянула наявність закордонного паспорту.

На усі їхні аргументи, що вони приїхали на відпочинок і не мали жодних намірів переправляти його за кордон, ставилася з недовірою. До того ж, в нього був наявний квиток на потяг у зворотному напрямку (додому) на 01 червня 2024 року, що підтверджується посадочним документом 717B46CA-CA, що теж не стало аргументом у відсутності його наміру незаконного перетинання або спроби незаконного перетинання державного кордону України. Зрештою, працівниця прикордонної служби сказала, що його батьки можуть бути вільні. Йому ж вона запропонувала добровільно пройти з нею у ТЦК. Його мама сказала, що переляк може викликати психоз та попросила, щоб їй дозволили пройти з ним. Прикордонниця відмовила та повела його в іншу будівлю, де сказала підписати якісь документи. Оскільки він був схвильований та переляканий, знаходився під моральним тиском, не зміг належним чином зрозуміти та вичитати ці документи і не усвідомлював значення своїх дій, тому він підписав надані документи. ОСОБА_4 повідомила його, що йому буде пред`явлене звинувачення у перебуванні у прикордонній зоні без дозволу, та відбудеться суд. Оскільки він не усвідомлював значення своїх дій в той час, він не звернув належної уваги, що зазначена ситуація може негативно вплинути на його психоемоційний стан, його здоров`я та на його права як громадянина України. Зрештою, вона його також відпустила, та відвезла на своїй машині в готель, де вже перебували його батьки. Ця подія негативно сказалася на його самопочутті. Додому він приїхав 02 червня 2024 року. Його самопочуття погіршувалось, почала загострюватися його хвороба, тому наступного дня по приїзді додому, а саме 03 червня 2024 року, він звернувся по медичну допомогу в психо-неврологічний диспансер, де перебуває на обліку. Лікар, яка його веде, побачивши його стан, терміново направила його на проходження лікування до КНП «Тернопільська обласна комунальна клінічна психоневрологічна лікарня», де він на даний час і перебуває. Вся ця ситуація призводить тільки до погіршення його психічного стану.

Крім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЗхРУ №286437, його було виявлено 25 травня 2024 року о 15:25 год. Однак, до селища Солотвино він прибув потягом. Потяг прибув за розкладом, тобто о 11 годині 30 хвилин, що підтверджується квитком - посадочним документом 23CB46C5-111F1104-0001. Тобто, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ЗхРУ №286437, інформація, що його було виявлено в районі залізничної станції «Солотвино» 25 травня 2024 року о 15:25 год., не відповідає дійсності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до положення ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 286437 від 25 травня 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 , 25 травня 2024 року близько 15 год. 25 хв., на напрямку № 290 прикордонного знаку (територія Солотвинської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області) на відстані 1000 метрів до лінії державного кордону, в районі залізничного вокзалу, був виявлений та в подальшому затриманий за спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон, який, з його слів, прибув для відпочинку, та який не зміг підтвердити мету свого перебування в прикордонній смузі.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, не зазначено яким чином було встановлено, що ОСОБА_1 намагався незаконно, поза пунктами пропуску через державний кордон, перетнути державний кордон з України до Румунії.

Водночас, суд зазначає, що ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до інкримінованого йому правопорушення не надано.

Також, суд зазначає, що наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення факт спроби перетинання кордону ОСОБА_1 не зафіксовано, і у матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, котрі беззаперечно вказують на те, що було вчинено адміністративне правопорушення та ОСОБА_1 винний у його вчиненні.

З пояснень НВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) майора ОСОБА_6 від 25 травня 2024 року вбачається, що на напрямку прикордонного знаку №290 на відстані 1000 метрів до лінії державного кордону, в межах прикордонної смуги, було виявлено особу, громадянина України ОСОБА_1 , 1992 року народження, який, з його слів, прибув для відпочинку, при цьому являється особою, яка підлягає обов`язковій мобілізації. В наявності військовий квиток та повістка видана ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02 квітня 2024 року в якій указано, що необхідно з`явитися по виклику, тому що йде на виключення з Військового обліку. Проте враховуючи профіль ризику № 3 2024_01_У, та те, що набрали чинності зміни до ЗУ «Про мобілізаційну готовність та мобілізацію» та те, що особа не повідомила ІНФОРМАЦІЯ_5 , про своє вибуття з місця проживання, про що свідчить відсутність відповідної відмітки. Вважаю, що особа прибула з метою ухилення від обов`язкової мобілізації шляхом незаконного перетинання державного кордону, тому що законних підстав для виїзду за кордон не має. На особу була оформлена справа про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 204-1 КУпАП .

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він прибув у селище Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області з метою відпочинку та його було затримано на залізничному вокзалі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, згідно посадочного документа АТ "Укрзалізниці" № 23СВ46С5-111F1104-0001 від 05 травня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_7 придбав квиток на проїзд поїздом 013 КБ Тернопіль-Солотвино на 24 травня 2024 року.

Крім того, згідно посадочного документа АТ "Укрзалізниці" № 717В46СА-СА від 13 травня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_7 придбав квиток на проїзд поїздом 013 ЛБ Тернопіль-Солотвино на 01 червня 2024 року.

За таких обставин, матеріали справи не містять доказів того, що саме 25 травня 2024 року о 15 год. 25 хв., ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон, відтак всі досліджені судом докази тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження, по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 204-1 КУпАП підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядкуст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Д.Стецюк