Справа № 156/585/24
Провадження № 3/156/451/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Петрово Володимирського району Волинської області, українця, громадянина України, розлученого, зареєстрованого за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 , пенсіонера, непрацевлаштованого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Свередюк Юлія Анатоліївна,

свідок ОСОБА_2 ,

свідок ОСОБА_3 ,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особам роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно допротоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 002215 від 09.05.2024 року, 09.05.2024 року о 19:29 год в с. Поромів по вул. Центральній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Алкотест Драгер" 6820, тест № 316 від 09.05.2024 року, результат позитивний 2,36 ‰. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

ІІ. Пояснення учасників справи

У попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що в той день він був на проводах в м. Нововолинську. Після цього їхав додому, був трішки випивший, але не на стільки, щоб вчинити ДТП чи порушити правила дорожнього руху (пізніше ОСОБА_1 від сказаних слів відмовився). Після приїзду вдома він ще випив пляшку горілки. Згодом додому приїхав син, а він мовчав, бо перебував у пригніченому стані. Як намагався підвестися, через те, що був випивший, ОСОБА_1 впав і розбив голову, тому вирішив піти до автомобіля по аптечку. В той час під`їхали працівники поліції і вимагали пройти огляд, а ОСОБА_1 пояснив, що алкоголь випив вже вдома. Згодом син викликав швидку. У судовому засіданні 10.07.2024 року ОСОБА_1 підтвердив, що у день 09.05.2024 року він дійсно керував т/з ВАЗ2115. А спиртні напої вживав вже після того, як повернувся додому після проводів.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Свередюк Юлія Анатоліївна в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнає. Так п. 2.9 ПДР забороняє керування транспортним засобом водій якого перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Однак матеріалами справи не доведено факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Також працівники поліції транспортний засіб ВАЗ не зупиняли, автомобіль стояв на узбіччі дороги, а тому ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати незаконні вимоги працівника поліції. Також висловила ряд зауважень до письмових доказів та відеозаписів.

Свідок ОСОБА_2 , який є сусідом ОСОБА_1 , показав, що того дня він був на городі. Близько 18:25 год він побачив, що автомобілем приїхав сусід - ОСОБА_1 , який авто залишив біля паркану на вулиці на узбіччі дороги. За пів години він побачив, як ОСОБА_4 підійшов до автомобіля і сидів за кермом, а ще за пів години він побачив, як біля автомобіля ОСОБА_4 стояв поліцейський автомобіль. Автомобіль у той час не рухався та не був заведений.

Із показань свідка ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_1 суду показав, що того дня він приїхав з роботи близько 15 хвилин по 19 годині і побачив, що його батько п`є алкоголь в літній кухні. За півгодини він вийшов з хати і побачив, що батько перебуває біля авто. Коли він підійшов до авто, то під`їхали поліцейські. Він знає, що батько пив алкоголь у літній кухні, бо до того був на проводах у родичів, у яких сталося. Автомобіль в той час не рухався та не був заведений. Працівники поліції повідомили, що його батько керував п`яний, тому вимагали пред`явити документи. На його вимогу доказів, що його батько ОСОБА_1 керував транспортним засобом, працівники поліції не хотіли надати.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до частини 1 статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного ( наркотичного ) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів;- порушення мови;- виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;- поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

ІV. Висновок суду

Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Протокол серії ААД № 002215 від 09.05.2024 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Вина ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 002215 від 09.05.2024 року у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапортом № 969 від 09.05.2024 рокупро те, що 09.05.2024 року о 19:30 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.05.2024 року о 19:29 год за адресою Іваничівський район с. Поромів вул. Центральна голова громади ОСОБА_5 повідомив, що на транспортному засобі Ауді А6 чи А4 темного кольору д.н.з. невідомо, водій (гр. Мотика) ймовірно в стані алкогольного сп`яніння поїхав у напряску с. Петрове.

- тестом Drager«Alcotest 6820», результат якого позитивний 2,36 ‰;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно з яким ОСОБА_1 09.05.2024 року о 20:05 год направлено на огляд до КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня», у зв`язку із позитивними результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак ОСОБА_1 на огляд в лікарню не доставлявся;

- письмовими поясненнями сільського голови Поромівської сільської ради ОСОБА_5 від 09.05.2024 року відповідно до яких 09.05.2024 року близько 19:25 год до нього звернулися мешканці вулиці Центральна села Поромів та повідомили, що мешканець села Поромів громадянин ОСОБА_1 керує автомобілем ВАЗ 2105 АС8584 ВН на великій швидкості із можливими ознаками алкогольного сп`яніння, наражаючи дітей на небезпеку. Після цього він зателефонував на лінію 102 та повідомив про вказану подію. Близько 20:16 год працівниками поліції було виявлено автомобіль ВАЗ в якому дійсно перебував громаднин Мотика, після проведення огляду на стан сп`яніння результат виявився позитивним;

- рапортом інспектора СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Брися І. про те, що 09.05.2024р. ним спільно з поліцейським СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капралом поліції Іллею Кузьмичем, було опрацьовано повідомлення зі служби "102", про те, що голова громади гр. ОСОБА_5 повідомив, що в селі Поромів водій гр. Мотика керує т/з ймовірно в стані алкогольного сп`яніння. В ході патрулювання вказаного населеного пункту, по вул. Центральній, 53, було виявлено т/з ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_2 , в якому знаходився гр. ОСОБА_1 28.04.1962р. житель АДРЕСА_1 . В ході спілкування з останнім в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. При проходженні огляду на стан а/с, результат тесту виявився позитивним 2,36% тест №316 від 09.05.2024р. Від проходження огляду на стан а/с в медичному закладі гр. ОСОБА_1 відмовився з власних мотивів. Від отримання копії протоколу, та проставляння підписів в адміністративних матеріалах останній відмовився. Під час спілкування із заявником гр. ОСОБА_5 останній повідомив, що 09.05.2024р. до нього в телефонному режимі звернулись жителі с. Поромів та повідомили, що гр. ОСОБА_1 ймовірно перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував т/з ВАЗ на великій швидкості, при цьому наражав дітей котрі перебували в цей момент на вулиці на небезпеку.

- письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом протягом 24 годин;

- рапортом інспектора СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Брися І. про те, що 09.05.2024 року ним під час оформлення матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, був застосований захід забезпечення провадження у вищевказаній справі, а саме було застосоване відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Так, лейтенантом поліції ОСОБА_6 на портативний відео реєстратор зафіксоване особисте зобов`язання ОСОБА_1 про заборону керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 надав усне обов`язання, яке зафіксоване на нагрудну бодікамеру, про те, що зобов`язується не керувати транспортними засобами протягом 24 годин;

- диском з відеозаписами.

Так з відеозапису № LPJZE2494 слідує, що працівники поліції під`їхали до припаркованого на узбіччі дороги автомобіля ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_2 .

На відеозаписі № 00000__0014А зафіксовано як працівник поліції підійшов до припаркованого на узбіччі дороги автомобіля ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Будь-яких інших осіб у автомобілі не вбачається. Біля автомобіля зі сторони водія стояв син ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Працівник поліції відрекомендувався та повідомив про здійснення ним відеофіксації. Далі ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_1 про те, що на лінію "102" надійшов виклик про те, що він керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. В ході розмови з ОСОБА_1 поліцейський повідомив, що у такого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Також ОСОБА_7 зачитав ОСОБА_1 орієнтування, відповідно до якого голова громади гр. ОСОБА_5 повідомив, що на транспортному засобі Ауді А6 чи А4 темного кольору д.н.з. невідомо, водій (гр. Мотика) ймовірно в стані алкогольного сп`яніння поїхав у напряску с. Петрове, ОСОБА_7 роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому на вимогу сина ОСОБА_1 Мотики Олега працівник поліції пред`явив чинне Свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Drager Аlcotest та Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. В ході розмови на неодноразові прохання працівника поліції ОСОБА_1 не раз то погоджувався, то відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

На відеозаписі № 00000__0015А зафіксовано хід огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який здійснювався зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager «Alcotest 6820» з результатами 2,36 ‰. При цьому неодноразове продуття ОСОБА_1 мундштука суддя розціює, як спосіб уникнення ОСОБА_1 відповідальності, оскільки навмисно декілька разів вдхав недостатній об`єм повітря, необхідний для здійснення відповідного заміру.На запитання працівника поліції ОСОБА_1 сказав, що не знає чи згідний з результатом, при цьому визнав, що вживав алкоголь. Надалі працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі на що ОСОБА_1 то погоджувався, то відмовлявся.

На відеозаписі № 00000__0016А зафіксовано чітку та однозначну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та погодження з результатами тесту Drager Аlcotest. Працівник поліції повторно роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

На відеозаписі № 00000__0017А зафіксовано оголошення ОСОБА_1 змісту протоколу та непогодження ОСОБА_1 із зафіксованими працівником поліції обставинами. При цьому ОСОБА_1 чітко відмовився від підпису як у протоколі, так і у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 не встановлено.

Суд відхиляє доводи адвоката Свередюк Ю.А. щодо неналежності протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу, у зв`язку із незазначенням у такому свідків, так як ст. 266 КУпАП передбачає залучення свідків до процесу огляду водія лише у разі неможливості застосування працівником поліції технічних засобів відеозапису. Хід подій фіксувався працівником поліції технічними засобами відеозапису, а тому складений ним протокол відповідає вимогам ст. 251 КУпАП.

Зауваження щодо рапорту № 969 від 09.05.2024 року, що сама особа, яка повідомила на лінію «102» не могла ідентифікувати, яким автомобілем керує ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки суть повідомлення ОСОБА_5 зводилася до причетності ОСОБА_1 до вчинення адмінправопорушення, а всі деталі були з`ясовані поліцейськими згодом, після виявлення автомобіля та водія.

Зауваження захисника щодо того, що ОСОБА_1 після відмови від підпису в усіх документах, зважаючи на травму голови, міг на наступний день приїхати до відділу поліції та підписати папери, є голослівним, надуманим та таким, що не ґрунтується на нормах закону. Крім того, нормами закону також не передбачено обов`язку працівника поліції після відмови особи від підпису документів повідомляти про можливість підписання на наступний день. Відмову ОСОБА_1 від підпису документів належним чином зафіксовано на відеозаписах.

Щодо визнанння письмових пояснень як свідка ОСОБА_5 неналежним та недопустимим доказом слід зазначити, що вказаний доказ оцінюється суддею у сукупності з іншими, а твердження ОСОБА_5 про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не може бути єдиною підставою для здійснення суддею безумовного висновку про таке, оскільки відповідні обставини встановлюються та підтверджуються сукупністю інших належних доказів, наявних у матеріалах справи. Разом з тим, письмові пояснення ОСОБА_5 суддя бере до уваги, як доказ в частині обставин щодо повідомлення ним про керування ОСОБА_1 транспортним засобом на великій швидкості із можливими ознаками алкогольного сп`яніння, наражаючи дітей на небезпеку. Крім того, на переконання судді ОСОБА_5 , який є головою Поромівської ОТГ в силу свого посадового становища розглядає пропозиції, заяви і скарги громадян та їхніх об`єднань, що надійшли до нього, вживає заходів щодо їхнього своєчасного, обґрунтованого вирішення, а тому був зобов`язаний реагувати на повідомлення мешканців села Поромів, наслідком чого стало звернення ОСОБА_5 з відповідною заявою на лінію «102». Тому твердження, що повідомлення ОСОБА_5 ґрунтувалося на анонімних зверненнях не заслуговує на увагу.

Підстав для визнання рапорту інспектора СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Брися І. (а.с.11) від 09.05.2024 року неналежним доказом суддя не вбачає, так як обставини викладені у ньому суддею перевірено в судовому засіданні під час дослідження відеозаписів та встановлено, що обставини викладені у рапорті відповідають зафіксованим на відеозаписах обставнинам, а відтак зазначення в рапорті прізвища « ОСОБА_8 » суд розцінює як помилку.

Разом з тим, суддя не бере до уваги відеозапис № NCBSE7555 як належний доказ, оскільки з такого відео неможливо встановити дату та час здійснення запису, номерний знак автомобіля, рух якого зафіксовано на відео та особу, яка в той момент керує таким.

Постанову серії ЕНА № 2108785 від 09.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП суддя також не бере до уваги, оскільки така скасована рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 04.04.2024 року, яке набрало законної сили 24.06.2024 року. Однак слід зауважити, що скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у даному випадку, не впливає на наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До показів свідка ОСОБА_3 суддя ставиться критично, оскільки ОСОБА_3 є сином ОСОБА_1 , а тому він може бути зацікавлений у наданні пояснень на користь особи, що притягається до адмінвідповідальності з метою сприяння ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Із пояснень ОСОБА_3 слідує, що автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_2 перебуває у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Як пояснив ОСОБА_3 09.05.2024 року до 19:00 год він перебував на роботі, а тому суддя дійшов висновку, що керував автомобілем ОСОБА_1 , оскільки свідок ОСОБА_2 показав, що того дня близько 18:25 год він бачив, як сусід ОСОБА_1 приїхав автомобілем та залишив такий біля паркану на вулиці на узбіччі дороги.

Суд відхиляє доводи захисника, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази щодо підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі спростовуються показами свідка ОСОБА_2 та поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні 10.07.2024 року, а твердження, що ОСОБА_1 почав вживати спиртні напої після повернення додому суд розцінює як такі, що спрямовані на уникнення від відповідальності.

Також суддя не може залишити поза увагою той факт, що в судовому засіданні 24.06.2024 року під час надання пояснень ОСОБА_1 вказав, що в той день він їхав автомобілем додому з проводів з м. Нововолинська і «був випивший, але не на стільки, щоб порушити ПДР і вчинити ДТП».

Суддя погоджується із твердженням захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Свередюк Юлії Анатоліївни про те, що працівниками поліції не було здійснено зупинення транспортного засобу ВАЗ 2115, оскільки коли правцівники поліції під`їхали, авто було припарковане на узбіччі дороги. Однак, такі обставини не спростовують факту наявності інформації, що свідчить про причетність водія транспортного засобу ВАЗ 2115 до вчинення адміністративного правопорушення та не звільняють працівників поліції від перевірки такої інформації та виконання покладених, зокрема, п.п. 1-5, 8, 9, 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», завдань:

- здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

- виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

- вживати заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення;

- вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення;

- здійснювати своєчасне реагування на заяви та повідомлення про адміністративні правопорушення або події;

- у випадках, визначених законом, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

- доставляля у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;

- регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил Дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Більше того, згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Разом з тим, такі вищевказані обставини жодним чином не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПта непричетність до них ОСОБА_1 , суду не надано і не встановлено під час судового розгляду.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

V. Накладення стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, які б пом`якшуваличи обтяжували відповідальність за адміністративне правопорушенняне встановлено.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Суддею враховано характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху (водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб), загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; дані про особу (до адміністративної відповідальності правопорушник притягується вперше), майновий стан (пенсіонер, не працевлаштований), ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, поведінку правопорушника під час та після вчинення правопорушення та вважає необхідним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень.

Згідно з довідкою інспектора СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Брися І. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 20.12.2001 року видано посвідчення водія серії НОМЕР_3 . Отже, суд застосовує до порушника додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

VІ. Судові витрати

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 34, 35, 39-1, 40-1, 283-285, 268, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому цієї постанови. Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І.Є. Малюшевська