Єдиний унікальний номер судової справи 462/7584/21
Номер провадження 3-в/462/25/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши письмове подання Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області (далі Відділ пробації), місцезнаходження: 79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 71/504, електронна пошта: про вирішення питання звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення щодо ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (дані зазначено згідно матеріалів особової справи),

встановив:

Рух справи (скорочений).

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 07.12.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 29.08.2022 року у задоволенні подання старшого інспектора Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Комарницького М. Б., погоджене із виконуючим обов`язки начальника Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Бухаровою О. М. про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови суду відносно ОСОБА_1 відмовлено.

Суть подання, що вирішується.

Провідний інспектор Відділу пробації Баранецька Р. І., 01.05.2024 року (вх. № 10836) на підставі ст. 304, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та ст. 80 Кримінального Кодексу України (далі КК України) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із письмовим поданням про вирішення питання звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Залізничного районного суду м. Львова від 07.12.2021 року (яка набрала законної сили 20.12.2021 року), у зв`язку із закінченням дворічного строку давності виконання судового рішення (а.с. 1, 2-4).

Подання обґрунтовано тим, що на виконання органу пробації, 15.02.2022 року надійшла постанова Залізничного районного суду м. Львова від 07.12.2021 року щодо ОСОБА_1 . Цього ж дня щодо останнього заведено особову справу № 06/2022 та з метою поставлення на облік було скеровано виклики до органу пробації за адресою місця проживання правопорушника. За скерованими викликами, до органу пробації останній не з`явився. Відділом пробації було надіслано запити у ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області (вих. № 36/8/708-22 від 07.03.2022 року), до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області (вих. № 36/8/309-22 від 07.03.2022 року) та до Залізничного відділу ДВС м. Львова ЗМУ МЮ (вих. № 706/8/36-22 від 07.03.2022 року) з метою з`ясування факту (перебування) порушника за вказаним у постанові суду місцем проживання. Згідно повідомлення Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області (вх. № 354 від 16.03.2022 року) стало відомо, що ОСОБА_1 за вказаною адресою зареєстрований з 14.02.1997 року. Доповідною запискою провідного інспектора Відділу пробації до ОСОБА_1 неодноразово були здійснені виходи на адресу місця реєстрації останнього, однак виявити правопорушника не вдалося. Враховуючи вказане Відділ пробації просить задовольнити подання у повному обсязі.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.05.2024 року матеріали справи передано головуючому судді Галайко Н. М. (а.с. 5).

Позиція осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду подання, не повідомив суд про причини своєї неявки.

Уповноважений представник Відділу пробації Баранецька Р. І., у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду подання, не повідомила суд і про причини своєї неявки.

Суд, дослідивши матеріали подання, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення № 462/7584/21 та матеріали особової справи № 06/2022, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Встановлені судом обставини.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 07.12.2021 року у справі № 462/7584/21 ухвалено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору (а.с. особової справи 2-3).

На виконання Відділу пробації 15.02.2022 року надійшли супровідний та постанова Залізничного районного суду м. Львова від 07.12.2021 року (а.с. особової справи 1).

Цього ж дня щодо ОСОБА_2 заведено особову справу № 06/2022 року та з метою поставлення на облік скеровано виклики до органу пробації за адресою місця проживання правопорушника згідно постанови суд, за адресою: м. Львів, вул. Повітряна, 81 (а.с. особової справи 4, 5, 6).

За скерованими викликами, до органу пробації П ОСОБА_3 не з`явився.

Відділом пробації було надіслано запити (з метою з`ясування факту (перебування) порушника за вказаним у постанові суду місцем проживання): у ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області; до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області та до Залізничного відділу ДВС м. Львова ЗМУ МЮ.

Згідно повідомлення Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області (вх. № 354 від 16.03.2022 року) стверджується, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований з 14.02.1997 року (а.с. особової справи 10).

Доповідною запискою провідного інспектора Відділу пробації стверджується, що до ОСОБА_1 неодноразово були здійснені виходи на адресу його місця реєстрації, однак останній відмовився від дачі будь-яких письмових пояснень (а.с. особової справи 11).

Листом Відділу пробації № 1280/8/36-22 від 03.05.2022 року стверджується, що орган пробації просив ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області сприяти у доставленні ОСОБА_1 до органу пробації з метою забезпечення ефективного виконання судового рішення про призначення правопорушнику адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт (а.с. особової справи 13).

Рапортом ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 07.05.2022 року від 25.05.2022 року, від 31.08.2022 року, встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 за адресою проживання відсутній, сестра повідомила, що місце перебування брата їй не відомо (а.с. особової справи 15, 18, 23).

Постановою Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/7581/21 від 29.08.2022 року у задоволенні подання старшого інспектора Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Комарницького М. Б., погоджене із виконуючим обов`язки начальника Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Бухаровою О. М. про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови суду відносно ОСОБА_1 відмовлено (а.с. особової справи 30-31).

У подальшому Відділом пробації неодноразово здійснювалися виклики ОСОБА_1 , однак за скерованими викликами, до органу пробації ОСОБА_4 не з`явився (а.с. особової справи 37), за адресою проживання останній відсутній, сестра повідомила, що місце перебування брата їй не відомо, контактів немає (а.с. особової справи 39).

Щодо можливості звільнення особи від відбування адміністративного стягнення.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимог ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ч. 1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

ЄСПЛ, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 3.4, 3.6. рішення від 11.10.2011 року (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Законодавцем залишено поза сферою правового регулювання питання щодо строків виконання постанов про накладання адміністративного стягнення, створивши тим самим ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником відповідні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання судового рішення про накладення стягнення.

Такі строки встановлені ст. 80 КК України, яка регламентує питання звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Таким чином, порушено інший фундаментальний принцип права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду у той час, коли адміністративне правопорушення на відміну від кримінального правопорушення є менш суспільно небезпечним.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним у цій справі застосувати аналогію закону, а саме норми п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, відповідно до якої особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Висновки суду.

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи Відділу пробації, судом встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана, оскільки за результатом вжитих органом пробації заходів встановлено, що за адресою реєстрації, останній не проживає, постійне місцезнаходження останнього невідоме, що унеможливлює виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 07.12.2021 року.

На підставі зазначеного, враховуючи неможливість фактичного виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст. 303, 304 КУпАП його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 80 КК України, ст. 301, 303, 304 КУпАП, суд -

ухвалив:

Подання Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про вирішення питання звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, призначеного постановою Залізничного районного суду м. Львова від 07.12.2021 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Порядок оскарження постанови суду.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко