Справа № 191/1072/24
Провадження № 3/191/414/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

03.02.2024 року близько 13-00 години у ОСОБА_1 , який знаходився біля будинку №106 по вул.. П. Тичини в м. Синельникове, було виявлено речовину зеленого кольору. Згідно висновку експерта №СЕ-19/104-24/5883-НЗПРАП від 12.02.2024 року речовина рослинного походження масою 0,9482 г відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено і є канабіс. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав.

Суд, заслухавши правопорушника, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 252 та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 38 КУпАП встановлені строки накладення адміністративного стягнення, які становлять три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв?язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ч.7 ст.38 КупАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Постанова про закриття кримінального провадження по вказаному факту була винесена 19 лютого 2024 року.

Відповідно до положень п.3 ч.1, ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов : про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.

Згідно ч.1 п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин : закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Тим більше, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

Таким чином, наявні підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 КУпАП. Однак, оскільки передбачений ч. 7 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, тому у відповідності до ст. 247 п.7 КУпАП розпочате провадження підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлено порядку вирішення питання про долю речових доказів у справі після винесення постанови. Проте статтею 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, враховуючи викладене, суддя до даного процесуального питання про долю речових доказів у справі після винесення постанови застосовує аналогію закону та застосовує положення кримінального процесуального кодексу України, оскільки кримінальний процесуальний кодекс України на сьогоднішній день є більш вдосконаленим, сучасним та найбільш відповідає принципам верховенства права, юридичного захисту прав, свобод та інтересів осіб.

Оскільки ОСОБА_1 незаконно зберігав наркотичні засоби без мети збуту в невеликих розмірах, суддя вважає, що з метою недопущення вчинення ним правопорушення повторно, необхідним є наркотичні засоби знищити.

В ході досудового розслідування проведена судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-24/5883-НЗПРАП від 12.02.2024 року.

Згідно Інструкції про порядок і розміри відшкодування витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.1996 року №710, з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути витрати за проведення експертизи в розмірі 1893, 20 грн.

Керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 44, ст. 247 п. 7, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 КК України.

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.44 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави (код бюджетної класифікації: 24060300) витрати на проведення судової експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-24/5883-НЗПРАП від 12.02.2024 року в розмірі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн.. 20 коп.

Речові докази:

Сейф пакет перев`язаний білою ниткою та скріплений биркою з номером кримінального провадження 0000025 від 03.02.2024 та номером висновку експерта СЕ-19/104-24/5883-НЗПРАП від 12.02.2024 року, всередині якого наркотична речовина канабіс 0, 8526 г., який зберігаються в камері зберігання речових доказів Синельниківського РУП (а.с. 24) знищити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т. В. Прижигалінська