Номер провадження: 33/813/1688/24
Номер справи місцевого суду: 495/1473/24
Головуючий у першій інстанції Савицький С.І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 495/1473/24

Номер провадження: 33/813/1688/24

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

за участю секретаря судового засідання Губара Д.В.,

Особи, які прийняли участь у розгляді справи:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисник адвокат Гусельщикова Марина Анатоліївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Гусельщикової Марини Анатоліївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 605,60 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 17.02.2024 року о 16:05 годині по а/д М-15 Одеса-Рені 66 км. +720 м. у Білгород-Дністровському районі Одеської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Hyundai Getz, державний номер НОМЕР_1 , поворот з с. Красна Коса, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надала переваги у русі транспортному засобу, в результаті чого здійснила зіткнення з автобусом марки Van Hool, державний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол серії ААД № 477191 від 17.02.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Гусельщикова М.А., діюча в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм діючого законодавства. Посилається на помилковість висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Під час зіткнення ОСОБА_1 вже рухалася по головній дорозі, в той час як водій автобусу здійснив маневр обгону, при цьому не переконався в його безпечності, пересік суцільну полосу, перетинати яку йому було заборонено, виїхав на полосу зустрічного руху. Саме порушення Правил дорожнього руху з боку водія автобусу стало причиною зіткнення.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено її права та відповідно не було дотримано при розгляді щодо неї справи про вчинення адміністративного правопорушення гарантій права особи на справедливий суд (судовий розгляд). Судом не враховано практику ЄСПЛ щодо розгляду справи неупередженим, безстороннім судом.

Посилаючись на вказані доводи, адвокат Гусельщикова М.А., діюча в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду першої інстанції скасувати. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Гусельщикова М.А. доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити.

ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що зіткнення автомобілів відбулося після її виїзду з другорядної дороги на головну. Виїхавши на головну дорогу, вона продовжила рух в сторону м. Одеси. В цей час із-за великого автомобіля, який рухався по зустрічній полосі руху, виїхав автобус. Щоб уникнути зіткнення вона різко повернула вправо, але зіткнення уникнути не вдалося.

Суду апеляційної інстанції захисником надано фотокартки з місця ДТП, які за клопотанням захисника були долучені до матеріалів справи, та досліджені у судовому засіданні (а. с. 38 - 41).

Водій автобусу ОСОБА_2 викликався у судове засідання. Разом з тим, СМС повідомлення про виклик у судове засідання не було доставлено, у зв`язку з тимчасовою недоступністю абонента.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та додаткових пояснень до апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 7 ст.2 94 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 245 КУпАП встановлено, що провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, що призвело до хибних висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Згідно з пп. б, д п.2.3.ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно з пунктом 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Апеляційним судом було витребувано з Білгород-Дністровського міськрайонного суду та досліджено у судовому засіданні матеріали адміністративної справи №495/1467/24 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

За результатами дослідження матеріалів даної адміністративної справи та витребуваної адміністративної справи №495/1467/24 встановлено, що 17.02.2024 року о 16:05 годині по а/д М-15 Одеса-Рені 66 км. +720 м. Білгород-Дністровський район Одеська область, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Hyundai Getz, державний номер НОМЕР_1 , здійснювала поворот з другорядної дороги, рухаючись з с. Красна Коса. Виїжджаючи з другорядної дороги на головну вона переконалася у відсутності транспортних засобів, які рухаються по полосі руху, на яку вона буде виїжджати.

Після закінчення маневру - виїзду з другорядної дороги на головну, під час руху в сторону м. Одеси, ОСОБА_2 , водій автобусу марки Van Hool, державний номер НОМЕР_2 , рухаючись по полосі руху зі сторони м. Одеси, у порушення п. 14.2 ПДР, здійснив обгін, не переконавшись в безпечності маневру, виїхав на полосу руху, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , та здійснив зіткнення з автомобілем марки Hyundai Getz, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ..

Вказані встановлені обставини підтверджуються наявними у двох справах схемою місця ДТП, в якій зафіксовано напрямок руху транспортних засобів, кінцеве розташування транспортних засобів, а на зворотній стороні схеми відображені механічні пошкодження обох транспортних засобів, а саме:

- транспортний засіб UAN HOOL, д/н НОМЕР_2 пошкоджено задній бампер, ліве переднє крило, ліве заднє крило.

- транспортний засіб Hyundai, д/н НОМЕР_1 пошкодження капоту, переднього бамперу, лівої фари, лівого крила, лівого переднього колеса, лівої передньої двері.

Вказана схема підписана обома учасниками ДТП (а. с. 6).

Крім того, місцерозташування транспортних засобів після ДТП зафіксовано також фотокартками з місця події, що надані в апеляційному судді захисником ОСОБА_1 (а. с. 38 - 41).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 ,17.02.2024 року приблизно о 16:04 вона їхала на своєму автомобілі Hyundai, д/н НОМЕР_1 з селища Красна Коса на під`їзді до автодороги вона зупинилась подивилась на ліво, на право. Почала рух з другорядної на головну дорогу. Виїхавши на головну дорогу, їй назустріч почав здійснювати обгін автобус. Даний автобус порушив правила дорожнього руху обгін з перетинанням суцільної смуги, на перехресті. В результаті чого він здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai, д/н НОМЕР_1 . Вказані письмові пояснення ОСОБА_1 є послідовними, повністю узгоджуються та не суперечать наданим останньою поясненням у судовому засіданні апеляційного суду, наданим фотокарткам.

Отже, аналізуючи вищенаведені досліджені докази в їх сукупності, встановлені обставини скоєння ДТП у постанові Білгород-Дністровського міськрайонного суду по адміністративній справі №495/1467/24 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, надають можливість апеляційному суду повно та об`єктивно дослідити обставини по даній справі, в результаті чого апеляційний суд приходить до висновку, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 п. 14.2 ПДР, а саме неврахування останнім під час руху дорожньої обстановки, не дотримання правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем Hyundai, д/н НОМЕР_1 .

За вказаних обставин, апеляційний суд відхиляє письмові пояснення ОСОБА_2 про те, він їхав по головній дорозі, у той час як із другорядної дороги виїхав автомобіль і вдарив автобус в лівий борт. Від удару легковий автомобіль відкинуло від автобуса. Вищевказаний автомобіль зупинився на узбіччі, водій якого визвав поліцію.

Суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув.

Отже протокол про адміністративне правопорушення по даній справі та докази, що долучені до нього, містять у собі суперечливі та сумнівні відомості, що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, в частині того, що докази про що небуть можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 таким, що не узгоджується із вищезазначеними дослідженими апеляційним судом доказами.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 року у справі N 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини зазначив, що "одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями" (абз. 3 п. п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 року N 5-рп/2005 той же Суд вказав, що "із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі" (абз. 2 п. п. 5.4 п. 5).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, зокрема може скасовувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Гусельщикової Марини Анатоліївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, скасувати. Прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, - закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін