Справа № 457/365/24 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 33/811/968/24 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Слотила Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 06 червня 2024 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Згідно з постановою судді, 24.02.2024 о 01:17 год. на вул. Сагайдачного, 12, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Peugeot 307», номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Окрім цього, 09.03.2024 о 20:07 год. у м. Трускавець на вул. Сагайдачного, 19 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Peugeot 307», номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 06 червня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що 23.02.2024 її дійсно зупиняли працівники поліції, оскільки вона керувала автомобілем під час комендантської години. Поліцейські безпідставно звинуватили, що вона перебуває у стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд в медичному закладі у Трускавецькій міській лікарні. Вона погодилась, але запропонувала відвезти її у Дрогобицьку міську лікарню, яка вправі проводити відповідні огляди, але працівники поліції не реагували на її прохання.

У КНП «Трускавецька міська лікарня» під час огляду використовували тест для виявлення наркотиків «SNIPER», який дає лише попередній результат.

Лікар приймального відділення КНП «Трускавецька міська лікарня ОСОБА_2 порушила Інструкцію, та не відібрала взяті в неї зразки сечі у дві ємності, і тому не змогла здати другу ємність в лабораторію КНП «Трускавецька міська лікарня» на зберігання терміном на 90 днів.

За таких обставин адміністрація КНП «Трускавецька міська лікарня» яка має відповідні дозволи та сертифікати мала би провести відповідно до зазначених інструкцій та посадових обов`язків лабораторне дослідження щодо встановлення стану наркотичного сп`яніння. Однак того зроблено не було, незважаючи на її неодноразові прохання.

Щодо обставин справи 09.03.2024, то 09.03.2024 її знову зупинили ті самі працівник поліції, що і 24.02.2024, та почали звинувачувати, що вона перебуває у стані наркотичного сп`яніння і доставили її у Трускавецьку міську лікарню для огляду.

В лікарні в неї відібрали зразки біологічного середовища (сечу), та лікар склав висновок, що вона перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

З даним висновком вона була незгідна, так як знову не було проведено лабораторного дослідження.

Апелянт зазначає, що дані, отриманні в результаті тестування, є лише попереднім якісним результатом. Для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний лабораторний метод. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних.

Також, лікар приймального відділення КНП «Трускавецька міська лікарня ОСОБА_3 порушив Інструкції, оскільки не відібрав взяті в неї зразки сечі у дві ємності і тому не зміг здати другу ємність в лабораторію КНП «Трускавецька міська лікарня» на зберігання терміном на 90 днів.

Звертає увагу на те, що нею та її адвокатом Слотило Р.В. 12.04.2024 через канцелярію суду було подане клопотання про призначення експертизи відібраних зразків. Дане клопотання було задоволено, однак відповідна постанова у матеріалах справи відсутні.

Також суддя не врахував те, що зразки відібраного у неї біологічного середовища, були утилізовані в день проведення огляду.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів її вини, тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Слотила Р.В., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується наданих, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2024 року серії ААД № 667369 (а.с. 2), згідно з яким 24.02.2024 о 01:17 год. на вул. Сагайдачного, 12, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Peugeot 307», номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі та підтверджується висновком мед закладу №25 від 24.02.2024, чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, 09.03.2024 о 20:07 год. у м. Трускавець на вул. Сагайдачного, 19 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Peugeot 307», номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі та підтверджується висновком мед закладу №32 від 09.03.2024, чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладені в протоколах обставини стверджуються відеозаписом та висновками щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.02.2024 року № 25 та 09.03.2024 № 32, згідно з якими медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі Трускавецька МЛ лікарями-наркологами за результатами проведеного огляду в освідуваної особи виявлено стан наркотичного сп`яніння.

Так, ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція), є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), а саме порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як слідує з матеріалів справи працівник поліції виявив у ОСОБА_1 24.02.2024 такі ознаки наркотичного сп`яніння як порушення мови, підвищена жвавість, неприродна блідість, що узгоджується з викладеними вище законодавчими вимогами.; 09.03.2024 у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння як неприродна блідість, звужені зіниці очей, які не реагують на світло.

Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Та обставина, що огляд ОСОБА_1 24.02.2024 та 09.03.2024 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою мультитесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновки медичного огляду та висновок судді першої інстанції про керування ОСОБА_1 24.02.2024 та 09.03.2024 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

При розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, необхідно керуватись клінічною картиною медичного огляду, тому підстав для сумніву в достовірності проведеного тесту у суду немає.

Діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.

Клінічні дані в поєднанні із результатом мультитесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

В результаті дослідження сечі ОСОБА_1 24.02.2024 та 09.03.2024 було виявлено позитивний результат на наявність наркотичної речовини у сечі та винесено заключення: наркотичне сп`яніння. Експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано лікарем Трускавецької МЛ зокрема, у сечі ОСОБА_1 24.02.2024 виявлено наркотичну речовину можливе вживання марихуани, метадону та бупренорфіну, 09.03.2024 виявлено наркотичну речовину марихуана.

Чинне законодавство не містить вимог стосовно необхідності проходження повторного експрес тестування для встановлення достовірного результату на виявлення в організмі освідуваної особи наркотичних речовин. Окрім цього, як зазначалось вище, при встановленні факту перебування особи у стані наркотичного сп`яніння лікарем враховується не лише результат тесту, а й клінічна картина медичного огляду.

Як слідує з відеозапису, ОСОБА_1 погодилась 24.02.2024 та 09.03.2024 здати та здала біологічне середовище сечу. Також лікарем було проведено клінічний огляд ОСОБА_1 , що підтверджується актом огляду, що у кінцевому результаті дозволило достовірно встановити факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Щодо твердження захисника про те, що зразки біологічного середовища (сечі) для лабораторного дослідження були відібрані в одну ємність та утилізовані в день проведення огляду, то такі висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 не спростовують.

Також суд констатує, що медичний висновок є лише одним із доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, та оцінюється нарівні з іншими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, необхідно керуватись клінічною картиною медичного огляду, тому підстав для сумніву в достовірності проведених тестів у суду немає. Діагноз лікаря, який вноситься до акту медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння. Клінічні дані в поєднанні із результатом тесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

Як вбачається з акту медичного огляду, лікар встановив зовнішній вигляд водія, оцінив поведінку, стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості, мовну здатність, вегетативно-судинні реакції, дихання, пульс, артеріальний тиск, зіниці, ністагм при погляді вбік, рухову сферу, міміку, ходу, точні рухи, тремтіння пальців рук. З метою уточнення наявних речовин впливу, було досліджено біологічне середовище (сеча) водія ОСОБА_1 .

При цьому звертається увага на те, що заключний діагноз про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, був встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних, при цьому позитивна проба на сп`яніння будь-якого походження, яку було виявлено із використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, є підтвердженням знаходження особи у стані сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення - підставою для притягнення її до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Доводи апелянта про відсутність підстави для зупинки транспортного засобу, не може бути підставою для скасування постанови.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 06 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, її апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк