КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/1208/24 Головуючий 1-ї інстанції: Ясельський А.М.
Провадження №33/824/2928/2024 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання -Пишковичем М.І., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Гудзера Т.С., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходівг ромадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ОСОБА_1 ,, не був належним чином повідомлений про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, про розгляд справи в суді, судових повісток не отримував, розгляд справи відбувся без його участі, що позбавило його можливості захистити свої права та інтереси. Жодних заяв про направлення судових повісток смс-повідомленнями не підписував. Копію постанови після розгляду справи не отримував. Судове рішення отримав лише 29.04.2024 після ознайомлення із матеріалами справи, про що є відповідний запис.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щосуд першої інстанції не взяв до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності ОСОБА_1 та не викликався особою, яка склала протокол, для надання пояснень. Оскаржувана постанова прийнята за відсутністю доказів, які б підтверджували наявність складу правопорушення. Вказаний протокол не відповідає вимогам КУпАП. Суд першої інстанції самостійно відредагував зазначену у протоколі фабулу адміністративного правопорушення, додавши до неї такий елемент складу правопорушення, як наслідки у вигляді завдання шкоди, чим порушив принцип змагальності сторін. Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої так і наявність у мене умислу на завдання такої шкоди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративнеправопорушенняможе бути оскарженапротягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративноївідповідальності, їїзаконнимпредставником, захисником, потерпілим, йогопредставником, а також прокурором у випадках, передбаченихчастиноюп`ятоюстатті 7 та частиноюпершоюстатті 287 цього Кодексу. З наданих суду матеріалів встановлено, що матеріалах справи не містить інформації щодо отримання ОСОБА_1 повідомлення про дату судового розгляду. Останнім днем звернення із апеляційною скаргою було 09.02.2024 року, даних щодо отримання ОСОБА_1 постанови суду матеріали справи не містять. 29.04.24р. ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та 06.05.24р. подав апеляційну скаргу. Враховуючи, що ОСОБА_1 не був обізнаний щодо результатів розгляду справи в межах строку апеляційного оскарження, встановлені підстави для задоволення клопотання та поновлення строку звернення із апеляційною скаргою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання про поновлення апеляційного строку, вважаю, що вказане клопотання підлягає задоволенню, строк апеляційного оскарження - поновленню, а апеляційна скарга задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 11.01.2024 приблизно о 10.50 годин, в АДРЕСА_1 , влаштував сварку зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої словесно її ображав та погрожував, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновк судді першої інстанції передчасними, виходячи з такого.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або у неповідомленні уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство, не виконала терміновий заборонний припис, який стосовно неї був винесений, або не повідомила уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Таким чином, під домашнє насильство, психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 ..

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в своїх поясненнях заперечив викладені в протоколі обставини та повідомив, що його під час складання протоколу не було та йому не зрозуміло на основі чого був складений самий протокол. В даному протоколі не зазначені наслідки психологічного насильства, які передбачаєч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Допитана в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 11.01.2024 був присутній періодично, наразі вони не підтримують стосунки та не зазначила, які дії психологічного характеру стосовно неї були вчиненні ОСОБА_1 та їх наслідки. З оглядну на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали провадження не містять належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , у тому, що він за викладених у протоколі обставин вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Оскільки суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.173-2 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим.

З огляду на викладене, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , вказаний строк поновити, а апеляційну скаргу задовольнити. Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч1 ст. 247 КУпАП. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева