ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 Справа №607/15399/24 Провадження №3/607/6735/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Тернопіль Тернопільської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , працюючої на посаді комплектувальника в «САВ Орбіко», яка має на утриманні одну неповнолітню дитину,

за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2024 року близько 19 год 00 хв неповнолітній громадянин ОСОБА_2 , перебуваючи в сквері ім. Чорновола у м. Тернополі, викурював електронну сигарету, чи своїми діями порушив вимоги рішення Тернопільської міської ради №5/21/108 від 02.10.2008 року «Про впорядкування тютюнопаління в місті», однак, з огляду на те, що ОСОБА_2 на момент вчинення адміністративного правопорушення не досяг шістнадцятирічного віку, до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП притягається мати неповнолітнього ОСОБА_1 .

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася.

Також на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду, до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини своєї неявки до суду, клопотань по відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надала, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст. 268 КУпАП, у відповідності до яких адміністративне правопорушення за ч.3 ст.184 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Тобто, за змістом цієї статті на батьків покладена відповідальність в разі вчинення неповнолітніми адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

Частиною 1 ст.175-1 КУпАП передбачено відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Згідно з пунктом 1.7 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №5/21/108 від 02.10.2008 року в зонах відпочинку (включаючи парки, пляжі, сквери) куріння категорично заборонено.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , який на момент вчинення правопорушення перебував у віці п`ятнадцяти років, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.05.2009 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №164452 від 10.07.2024 року, складеному у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 із долученим до нього фотознімком; рапортом інспектора СЮП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Маланчук Х. від 10.07.2024 року, зі змісту якого вбачається, що в ході обстеження території обслуговування 09.07.2024 року близько 19 год 00 хв було виявлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який викурював електронну сигарету, перебуваючи у сквері ім. Чорновола, що знаходиться у м. Тернополі, чим своїми діями порушив вимоги ст. 175-1 КУпАП, втім, із урахуванням того, що ОСОБА_2 не досяг шістнадцятирічного віку, протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.184 КУпАП було складено на матір неповнолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_1 ; письмових поясненнях неповнолітнього ОСОБА_2 від 10.07.2024 року, які були відібранні в останнього у присутності його матері ОСОБА_1 , зі змісту яких вбачається, що 09.07.2024 року близько 19 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в сквері ім. Чорновола в м. Тернополі, викурював електронну сигарету, під час чого до нього підійшли працівники поліції та зробили зауваження щодо заборони куріння в громадських місцях; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 12.05.2009 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, як слідує з матеріалів справи, неповнолітній ОСОБА_2 , перебуваючи у віці п`ятнадцяти років, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП, а саме палив електронну сигарету в місці, де це заборонено рішенням відповідної міської ради, а тому його мати ОСОБА_1 повинна нести відповідальність, встановлену Законом.

За наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст.17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд зазначив, що при призначенні покарання для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно з положеннями статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Отже, ураховуючи наведене, дані про особу ОСОБА_1 , щодо якої відсутні відомості в матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності раніше, те, що вчинене останньою адміністративне правопорушення, хоча і містить в собі юридичні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП, однак є таким, що не завдало будь-якої шкоди іншим особам, державному або громадському порядку і не становить великої суспільної шкідливості, а тому є малозначним, у зв`язку з чим вважаю можливим, на підставі ст.22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На думку суду застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи. Судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.22, 23, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук