Справа № 366/330/24
Провадження № 3/366/523/24
ПОСТАНОВА

Іменем УКРАЇНИ

04 березня 2023 року смт Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним інженером у ТОВ «Сентафарм», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2024 до суду від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області надійшов протокол та матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 581648 від 25.01.2024: 19.01.2024 біля 12:00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 порушив правила утримання собаки породи метис вівчарки на ім`я « ОСОБА_2 », яка вибігла за адресою: АДРЕСА_2 творчості та вкусила малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдала шкоди здоров`ю малолітньої дитини, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Протокол склала СЮПП ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Хоменко Н.С.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. Розгляд справи призначено на 04.03.2024.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з приводу обставин справи пояснив, що проживає у приватному будинку в АДРЕСА_1 та має собаку породи метис вівчарки на ім`я « ОСОБА_2 », яка утримується у вольєрі, проте періодично випускає її на подвір`ї та городі, який огороджений металевою сіткою. 19.01.2024 він випустив собаку з вольєру на подвір`я та періодично займався справами по господарству. Через деякий час покликав її, але вона не прибігла як завжди одразу, лише коли почав гукати побачив, що вона біжить зі сторони Центру дитячої творчості, який межує з його садибою та пролізши під сіткою вскочила на город. По її поведінці було видно, що вона щось накоїла. Через деякий час йому зателефонували з Центру дитячої творчості знайомі та повідомили, що собака покусала дитину. Його дружина одразу пішла до Центру та разом з батьками дитини поїхали до медичного закладу. Оскільки дружина за фахом медичний працівник, вона одразу оцінила ситуацію та побачила, що є рана на нозі у дитини, було видно укус одним зубом. В лікарні сказали спостерігати за собакою 10 днів. Також повідомив, що з батьками дитини вони одразу зконтактували та цікавилися в подальшому як дитина себе почуває. Наразі батьки не мають до них претензій. Місце, де собака проникла за межі присадибної ділянки вони знайшли та відремонтували сітку. Повідомив, що зараз випускає собаку лише під наглядом та у наморднику. Відповісти на питання, чому собака покусала дитину він не може, оскільки раніше такого не було. Собака добре контактує з дітьми та грається з ними. Зауважив, що намагається вживати всіх заходів, щоб уникнути подібних випадків у майбутньому, також додав, що собака має всі необідні щеплення.

У судовому засіданні досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 581648 від 25.01.2024, в якому викладено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт та стаття КУпАП, якою передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення;

- рапорт чергового ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про те, що 24.01.2024 на лінію 102 надійшло повідомлення, що малолітню дитину покусала собака;

- копія письмових пояснень ОСОБА_4 , від 24.01.2024, відповідно до яких, їй 19.01.2024 зателефонували та повідомили, що її онуку покусала собака на території школи по АДРЕСА_3 ;

- копія письмових пояснень малолітньої ОСОБА_3 , 2013 р.н. від 24.01.2024, відповідно до яких, 19.01.2024 вона перебувала на території Центру дитячої творчості, до неї підбігла невідома собака декілька разів гавкнула, почала ричати та миттєво вкусила, після чого спокійно побігла далі. Зазначила, що вона жодним чином не провокувала собаку та не мала наміру її погладити;

- копія письмових пояснень ОСОБА_5 , відповідно до яких 19.01.2024 йому зателефонувала дружина та повідомила, що їхню спільну дитину покусала собака. Зазначає, що всі питання з господарями собаки вони з`ясували та претензій не мають;

- копія письмових пояснень ОСОБА_1 , відповідно до яких він проживає у приватному будинку в АДРЕСА_1 та має собаку породи метис вівчарки на ім`я « ОСОБА_2 », 19.01.2024 він випустив собаку з вольєру на подвір`я та періодично займався справами по господарству. Через деякий час покликав її, але вона не прибігла як завжди одразу, лише коли почав гукати побачив, що вона біжить зі сторони Центру дитячої творчості, який межує з його садибою та пролізши під сіткою вскочила на город. По її поведінці було видно, що вона щось накоїла. Через деякий час йому зателефонували з Центру дитячої творчості знайомі та повідомили, що собака покусала дитину. Його дружина одразу пішла до Центру та відвезли дитину до лікарні;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , з якого вбачається, що остання є малолітньою;

- копія фотозображення місця укусу та запису про укус собаки, які не підписані та з яких неможливо встановити кого вони стосуються;

- копія паспорта ОСОБА_1 за яким встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- копія листа КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ», від 29.01.2024, відповідно до якого, ОСОБА_3 звернулась за меддопомогою до лікаря-травматолога 19.01.2024 з приводу укусу собакою, діагноз: укушена рана правої гомілки;

- письмові пояснення ОСОБА_6 від 09.02.2024, відповідно до яких, їхня собака метис вівчарки Альба, 19.01.2024 покусала дитину на території ЦДЮТ;

- письмові пояснення ОСОБА_7 від 08.02.2024, про обставини виявлення малолітньої ОСОБА_3 , яку покусала собака на території ЦДЮТ 19.01.2024;

- копія рішення Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 12.08.2022 № VІІІ-32/4140 «Про затвердження Правил утримання домашніх, свійських тварин та птиці на території Іванківської селищної територіальної громади.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 19.01.2024 біля 12:00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 порушив правила утримання собаки породи метис вівчарки на ім`я « ОСОБА_2 », яка вибігла за адресою: АДРЕСА_2 на територію Центру дитячої та юнацької творчості та вкусила малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдала шкоди здоров`ю дитини.

Відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях, передбачена ч.1 ст. 154 КУпАП.

Кваліфікуючою ознакою частини 3 статті 154 КУпАП є заподіяння шкоди здоров`ю людини чи її майну.

Статтею 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» передбачені особливості утримання домашніх тварин, а саме: особа, яка утримує домашню тварину, при з`явленні з останньою поза місцем її утримання, зокрема зобов`язана забезпечити:

безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України; наявність на домашній тварині нашийника з ідентифікуючими позначками. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

З матеріалів справи вбачається, що порушення ОСОБА_1 правил утримання собаки на ім`я ОСОБА_2 , було заподіяно шкоду здоров`ю малолітньої ОСОБА_3 , таким чином його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.154 КУпАП.

Суд, оцінивши докази та з`ясувавши обставини справи, вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, а саме:

Із матеріалів справи не встановлено обставин, що виключали б адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

Вимоги статті 251 КУпАП передбачають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає підтвердженою винуватість ОСОБА_1 та наявний у його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в межах санкції статті ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті.

Також санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачена обов`язкова конфіскація тварини, проте суд бере до уваги, що у додатках до протоколу про адміністративне правопорушення не додано даних про вилучення собаки та місце її утримання на момент розгляду справи в суді, а також враховуючи те, що потерпілі не мають претензій до ОСОБА_1 , конфлікт врегульовано до початку розгляду справи в суді, тому суд вважає не застосовувати такий вид стягнення у даній справі як конфіскація собаки породи метис вівчарки на ім`я « ОСОБА_2 » у ОСОБА_1 .

При цьому суд зазначає, що системний аналіз положень ст. 218 та ст. 221 КУпАП дає можливість зробити висновок, що до компетенції адміністративної комісії відноситься розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 154 КУпАП. У свою чергу до компетенції суду відноситься розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП. При цьому розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, як вбачається зі змісту положень ст. ст. 218-244-24 КУпАП, не відноситься до компетенції жодних, з числа зазначених у ст. 213 КУпАП органів влади (посадових осіб). Вказані обставини у поєднанні з принципом визначення повноважень адміністративних комісій, що закріплений у ст. 214 КУпАП, могли б давати можливість зробити висновок, що в такому разі справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП, мають розглядатися саме адміністративними комісіями як такі, що не віднесені до компетенції інших органів влади (посадових осіб), але, оцінюючи відповідність такого висновку положенням чинного законодавства, необхідно звернути увагу на наступне.

Так, ст. 154 КУпАП (у редакції станом на 01.07.2021 рік) структурно складалася з двох частин. У ч. 1 ст. 154 КУпАП (у редакції від 01.07.2021 року) було передбачено основний склад адміністративного правопорушення, який передбачав адміністративну відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях.

Натомість, ч. 2 ст. 154 КУпАП (у редакції від 01.07.2021 року), передбачала адміністративну відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Системний аналіз положень ст. 154 КУпАП у зв`язку з положеннями ст. 218, 221 КУпАП у редакції станом на 01.07.2021 рік дає можливість зробити висновок, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 154 КУпАП, станом на 01.07.2021 рік відносився до компетенції адміністративних комісій, а справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 154 КУпАП до компетенції судів.

15.07.2021 року ВРУ було прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації положень деяких міжнародних угод та директив Європейського Союзу у сфері охорони тваринного та рослинного світу» за №1684-IX, яким ст. 154 КУпАП було викладено у новій редакції, що повністю відповідає редакції чинній на момент вчинення правопорушення та на момент здійснення судового розгляду.

Таким чином, шляхом прийняття ЗУ від 15.07.2021 року за №1684-IX - ст. 154 КУпАП структурно була поділена на три окремі частини. При цьому, як видно зі змісту положень вказаного закону, виділення ч. 3 ст. 154 КУпАП відбулося шляхом відокремлення кваліфікуючої ознаки у виді заподіяння шкоди здоров`ю та майну людини з ч. 2 ст. 154 КУпАП. Тобто, кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 КУпАП, у виді повторності та заподіяння шкоди здоров`ю та майну особи, які в попередній редакції статті містилися у ч. 2, шляхом прийняття нового закону були розділені на окремі частини таким чином, що заподіяння шкоди здоров`ю та майну особи внаслідок порушення правил утримання собак і котів перетворилося на особливо кваліфікуючий склад адміністративного правопорушення, що кваліфікується за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Однак при цьому, як вбачається з положень ЗУ від 15.07.2021 року за №1684-IX, супутніх змін до ст. 218, 221 КУпАП, у зв`язку з появою ч. 3 ст. 154 КУпАП, не було прийнято, а відтак виникла законодавча прогалина, яка полягає у тому, що формально ч. 3 ст. 154 КУпАП не відноситься до компетенції жодного органу влади (посадової особи), що здійснюють розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України - юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ - кримінальне обвинувачення не тлумачиться буквально та не зводиться виключно до кримінального переслідування особи за вчинення кримінально-караних діянь, у зв`язку з чим обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення в залежності від певних обставин (характер правопорушення, тяжкість покарання, кваліфікація за національним законодавством) також може підпадати під ознаки кримінального обвинувачення та потребувати юрисдикції суду щодо визначення обґрунтованості останнього. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 6 КАС України - як складова вимога принципу верховенства права забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Проектуючи вказані положення на обставини даної справи суд робить висновок, що наявність прогалини у законодавстві. Разом з цим недоліки законодавства не можуть ігнорувати вимоги суспільства щодо забезпечення правопорядку шляхом притягнення особи до відповідальності за вчинене протиправне діяння.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, ступінь його тяжкості, те, що склад вказаного правопорушення, у новій редакції законодавства, утворює кваліфікуюча ознака, яка в попередній редакції законодавства містилися у ч. 2 цієї ж статті та відносилася до компетенції суду, беручі до уваги, що за вчинення даного правопорушення передбачено обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації, що відповідно до ст. 29 КУпАП може бути застосовано лише судом, то, не зважаючи на те, що розгляд судом справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, прямо не закріплено у ст. 221 КУпАП, суд приходить до висновку, що розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, має здійснюватися саме судом, а не іншим органом влади (посадовою особою).

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», а тому з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 40-1, 154, 251, 266, 268, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт НОМЕР_2 від 30.08.2017, орган 3230) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. без конфіскації собаки породи метис вівчарки на ім`я « ОСОБА_2 »

(реквізити для оплати штрафу отримувач: ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300, банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), , рахунок отримувача UA0010001, код класифікації доходів 21081300, призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, № протоколу про адміністративне правопорушення).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт НОМЕР_2 від 30.08.2017, орган 3230) в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот пять грн., 60 коп.)

реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до частини 1 статті 307, статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати, штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ