Провадження № 3/127/5283/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2024 о 18:10 год. по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив відносно колишньої дружини домашнє насильство психологічного (ображав нецензурною лайкою) та економічного (забрав дитячий велосипед) характеру.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що він прийшов до колишньої дружини, щоб передати дитині речі. Він забув у дружини телефон, тому повернувся і почав гупати у двері, оскільки не міг подзвонити, щоб вона відчинила.

У зв`язку з клопотанням ОСОБА_1 та невизнанням ним винуватості у вчиненні правопорушення з метою з`ясування обставин справи суд викликав у судове засідання заявника ОСОБА_2 . Однак у судове засідання, призначене на 24.07.2024, ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Застереження, визначені частиною другою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) щодо неможливості здійснення судового розгляду справи у цій категорії за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутні. Тому суд дійшов до переконання про доцільність подальшого розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що її колишній чоловік зайшов до неї додому, почав до неї лаятись, ображав дітей, а у подальшому забрав дитячий велосипед.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , надані у попередньому судовому засіданні, пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Частиною другою статті 173-2 КпАП визначена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із зазначених в ній порушень.

У свою чергу частиною першою статті 173-2 КпАП регламентовано, що домашнє насильство полягає у вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Аналогічне визначення закріплене у пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII). Зокрема, згідно з визначенням, даним у зазначеній правовій нормі, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з визначенням, наданим у пункті 4 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII, економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до визначення, яке надане у пункті 14 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Зі змісту пункту 2 частини другої статті 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, колишнє подружжя.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 03.06.2024 о 18.10 год. по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив відносно колишньої дружини домашнє насильство психологічного (ображав нецензурною лайкою) та економічного (забрав дитячий велосипед) характеру.

Як суд зазначив вище, ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не визнав, зазначивши, що він забув телефон у помешканні колишньої дружини, тому почав гупати у двері, щоб вона колишня дружина їх відчинила. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що події, у зв`язку з якими був складений протокол про адміністративне правопорушення, мали місце щодо його колишньої дружини ОСОБА_2 . Аналогічні відомості повідомила в судовому засіданні й ОСОБА_2 . Крім того, суд враховує, що матеріали були складені у зв`язку з вчиненням психологічного насильства, тобто лайки щодо колишньої дружини, а також економічного насильства, тобто забиранні дитячого велосипеда. Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються з наданими суду матеріалами, а також показаннями ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні. Натомість суд враховує, що ОСОБА_1 , надаючи пояснення щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не повідомив відомості, які б могли бути покладені в основу оспорення наведених вище обставин. Саме тому суд вважає, що відомості, повідомлені ОСОБА_2 щодо вчинення відносно неї домашнього насильства знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що діяння ОСОБА_1 охоплюється складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного та економічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшуючи та обтяжують його відповідальність. Аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ОСОБА_1 аналогічних правопорушень у майбутньому застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 173-2, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: