1Справа № 335/4748/24 3/335/1540/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

09.04.2024 року о 15 годині 55 хв. в м.Запоріжжя по вул. Сергія Тюленіна 42 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 211340 д.н. НОМЕР_1 України з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився .Від керування ТЗ відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що вій дійсно 09.04.2024 року керував транспортним засобом ВАЗ 2113 д.н. НОМЕР_1 України і був зупинений працівниками поліції. Відмовився від проходження медичного огляду, тому що поспішав до лікаря, а руки у нього тремтіли перед візитом до стоматолога, блідий він завжди. Відмовився від проходження огляду тому, що він не наркоман. Крім того, вказав, що він має такий вигляд, що його постійно зупиняють поліцейські і направляють на огляд. Вважає, що у поліції не було підстав для проведення огляду, до того ж, він поспішав, а тому просить закрити відносно нього провадження.

Представник ОСОБА_1 адвокат Басов Г.М. просить закрити провадження у справі, оскільки у той день ОСОБА_1 поспішав до лікаря стоматолога і його безпідставно зупинили працівники поліції, ознак наркотичного сп`яніння він не мав. Також раніше відносно нього вже складався протокол за ст. 130 КУпАП, а його все одно продовжують зупиняти і направляти на огляди. З огляду на вказане, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а тому просить провадження у справі закрити.

За клопотанням сторони захисту у судове засідання викликані для допиту в якості свідків поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні 08.07.2024 поліцейський ОСОБА_3 повідомив, що 09.04.2024 року о 15 годині 55 хв. в м.Запоріжжя по вул. Сергія Тюленіна зупинили автомобіль під керування ОСОБА_1 , бо встановили, що він не має полісу страхування, під час спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідність, поведінка, що не відповідає обстановці і йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, роз`яснено його права та обов`язки. ОСОБА_1 пояснював, що їде до стоматолога, проте йому повідомлено, що він може швидко пройти огляд в медичному закладі, це на займе багато часу і далі рушити до стоматолога. Проте ОСОБА_1 відмовився декілька разів. А тому на ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 130 КУпАП та за ч.1 ст. 126 КУпАП складено постанову і накладено стягнення.

Аналогічні пояснення надав у судовому засіданні допитаний поліцейський ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Басова Г.М., поліцейських ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху .

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735 зазначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Враховуючи вимоги Інструкції, огляд водіїв для виявлення ознак наркотичного сп`яніння проводиться лише лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі і долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відео реєстраторів поліцейських, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення повністю доведена та знайшла своє підтвердження доказами, дослідженими під час судового розгляду даної справи, а саме:

Відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №904206 від 09.04.2024 року, згідно якого 09.04.2024 року о 15 годині 55 хв. в м.Запоріжжя по вул. Сергія Тюленіна 42 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 211340 д.н. НОМЕР_1 України з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився .Від керування ТЗ відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачає відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Окрім того, згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння поліцейським у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці у зв`язку із чим його направлено на огляд до медичної установи.

При цьому, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 мав явні ознаки сп`яніння (що вбачалося з його поведінки), на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку через виниклі обґрунтовані підозри, що ОСОБА_1 перебуває у такому стані, останній відмовився від проходження огляду в медичному закладі.Після роз`яснення його прав, поліцейським було складено протокол. Факт керування автомобілем ВАЗ 211340 д.н. НОМЕР_1 не спростовується і так само підтверджений відеозаписом, який додано до протоколу.

На відеозаписах зафіксовані обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, подальше спілкування поліцейських з ним. Виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Невиконання вказівок поліцейського щодо порядку процедури проходження огляду на місці, відмова від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, роз`яснення прав, складання матеріалів.

Долучений відеозапис містить фіксацію відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України і є беззаперечним доказом відмови останнього від проходження медичного огляду.

За ч. 2 ст.266 КУпАП огляд водія(судноводія)на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння була зафіксована за допомогою технічних засобів. На виконання зазначеної норми працівником поліції до матеріалів справи долучено відеозапис обставин події, що виключає обов`язковість залучення двох свідків.

Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або медичного персоналу було необ`єктивне ставлення. Доказів про порушення законодавства працівниками поліції або медичного персоналу (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до суду не надано.За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи про дії ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності перевірені судом і встановлено таке.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Той факт, що ОСОБА_1 з його слів, поспішав на прийом до стоматолога в даному випадку не виключає винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ці обставини не позбавляли ОСОБА_1 обов`язку, як водія транспортного засобу, виконати вимоги п.2.5 ПДР України, тим паче, проведення огляду не вимагає значного часу, однак він від проходження огляду відмовився. Наведені ОСОБА_1 обставини не є підставою для визнання дій такими, що вчиненні в стані крайньої необхідності, як то передбачено ст.18 КУпАП. Тим більше, надана суду довідка лікаря ТОВ «СТОМ-К» згідно до якої ОСОБА_1 09.04.2024 року здійснено видалення зуба не містить часу проведення цієї дії, і не містить даних щодо часу відвідування стоматолога і проведення медичних маніпуляцій, а тому не свідчить про те, що ОСОБА_1 поспішав саме на прийом до лікаря 09.04.2023 року о 15 год 55 хв.

Суд враховує, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у тому числі і на місці зупинки була пов`язана з усуненням небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода та з її дій жодної небезпеки у момент події не вбачається, небезпека будь-яка за вказаних нею обставин, могла бути усунута іншими засобами, які не пов`язані із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

При цьому суд враховує і ті обставини, що ОСОБА_1 згідно даних «Адмінпрактики» вже притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, що само по собі свідчить про те, що з порядком проходження огляду на стан сп`яніння та наслідками його не проходження ОСОБА_1 обізнаний.

Щодо доводів захисту про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, то з огляду на зміст оглянутого відеозапису поліцейських, вказані пояснення суд розцінює як спосіб захисту та намагання ухилитися від встановленої законом відповідальності.

Посилання захисника на ті обставини, що ОСОБА_1 неодноразово проходив огляд на стан сп`яніння після складення цього протоколу та отримував висновки «тверезий» не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - 09.04.2024 року.

Щодо доводів захисту про вживання антибіотиків, то суд зауважує, що надана суду документація лікаря (довідка №73 від 09.04.2024р) не містить даних щодо призначення ОСОБА_1 будь-яких лікарських препаратів станом на 09.04.2024 року.

Тим більше, про факт вживання медичних препаратів ОСОБА_1 не повідомляв поліцейських, що свідчить про те, що вказані пояснення є тактикою захисту і намаганням ухилитися від адміністративної відповідальності.

Крім того, підстави зупинки транспортного засобу визначені ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Зокрема такою підставою є порушення водієм Правил дорожнього руху (п.1).

Складення постанови відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП 09.04.2024 підтверджує законність підстав зупинки транспортного засобу, а тому доводи захисту в цій частині не заслуговують на увагу.

Пояснення поліцейських у судовому засіданні про обставини події, не спростовують обставин вчинення правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому суд враховує, що допитані поліцейські є працівниками органу, який у даній справі зобов`язаний збирати докази згідно положень ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Посилання адвоката на наявні порушення з боку поліцейських під час оформлення матеріалів справи або не знайшли свого підтвердження взагалі, або є формальними і не дають підстав для закриття провадження відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд ставиться критично до невизнання вини у вчиненні зазначеного правопорушення іпозицію сторони захисту стосовно недопустимості доказів у справі, за відсутності відповідних підтверджуючих даних, суд розцінює як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч.1 ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, що згідно ст.308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу у розмірі 34000 грн. та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Ю.В. Апаллонова