НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

31 липня 2024 року Справа № 322/1107/24 (Провадження № 3/322/870/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 26.06.2024 за ч.2 ст.130 КУпАП з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

встановив:

16.06.2024 о 20 год 54 хв біля будинку №2 по вул. Центральній в смт Тернувате Запорізького району Запорізької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. Вказані дії вчинив повторно протягом року.

В судове засідання призначене на 11.07.2024 ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (повідомлення у Viber на номер, який вказаний в протоколі, який підписаний ОСОБА_1 в графі внесені про мене дні - правильні). З урахуванням того, що останній є військовослужбовцем, суддя дійшов висновку, що у згадане засідання ОСОБА_1 міг не з`явитися з об`єктивних причин, тому розгляд справи було відкладено на 31.07.2024. Втім у нинішнє судове засідання ОСОБА_1 також не прибув і не повідомив причини неявки. Будь-яких клопотань щодо відкладення чи перенесення судового засідання, а також пояснень чи заяв по суті справи не подав.

При вирішенні питання щодо розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя виходив із такого.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була достовірно обізнана про розгляд її справи в суді, при цьому, за період перебування справи на розгляді, не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, зокрема статтею 268 КУпАП, не надала пояснення щодо вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин справи та докази на їх підтвердження, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечила присутність свого захисника, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 130 КУпАП, не віднесені до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку про доцільність розгляду справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другої вказаної статті передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №130 (далі ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Суддею досліджено такі письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №593514 від 16.06.2024, реєстрація відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №1431 від 16.06.2024, довідка №4091/72/12-2024 від 25.06.2024 щодо повторності, наявності посвідчення водія, належності ТЗ (далі Довідка), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810», результат 2.39% (далі Роздруківка), зобов`язання ОСОБА_2 , роздруківка ІПНП інформації про посвідчення водія ОСОБА_1 і транспортний засіб Volkswagen Passat д.н. НОМЕР_2 , копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки і сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера, DVD-R з відеозаписами. Також в рамках перевірки відомостей щодо повторності за ст.130 КУпАП суддею долучено до матеріалів справи і досліджено копію постанови судді у справі №205/14103/23 щодо ОСОБА_1 про яку йдеться у Довідці (далі Постанова).

Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень. У відповідній графі ним власноруч зроблений запис «Згоден». Також ним підписана Роздруківка і Акт в графі «з результатами згоден».

На відеозаписах зафіксовані обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 Виявлення у останнього ознак сп`яніння. Проведення огляду, з результатом якого ОСОБА_1 погодився, підписавши Роздруківку і Акт. Факт повторності поліцейським встановлений вже після того як ним був заповнений бланк Протоколу, втім до підписання Протоколу ОСОБА_1 . Останньому було повідомлено про цю обставину. ОСОБА_1 достеменно знав про факт притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП протягом року, стверджував, що сплатив штраф, однак наголошував, що питання про право керування за попереднім епізодом було «вирішено».

Отже суддя дійшов висновку, що у вказаному випадку незважаючи на відсутність у фабулі Протоколу відповідної вказівки про повторність, кваліфікація за ч.2 ст.130 КУпАП зазначена правильна.

Дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобом особою в стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року.

Згідно з примітки ст.22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених ст.130 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст.130 КУпАП).

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв міру адміністративної відповідальності у виді стягнень (основного і додаткових) - штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Власником транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 є ОСОБА_3 тому суддя вважає, що застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу є недоцільним.

Недоцільним також застосування такого виду стягнення як адміністративний арешт з огляду на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Отже з метою виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, суддя вважає необхідним піддати ОСОБА_1 стягненням у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 адміністративним стягненням у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач: ГУК у Запорізькій області/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA 0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач: ГУК у Зап. обл./ТГ смт. Новомик/ 22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA 0008499, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов