Номер провадження 3/754/4083/24
Справа №754/9830/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2024 року

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешкає: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що 02.07.2024 близько 00:30 годин за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлювався брутальною лайкою та погрожував фізичною розправою, а саме вбити, чим завдав потерпілій шкоди і порушив ст. 1 п. 14 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: рапорт інспектора Сіренка І. від 05 липня 2024 року; письмові пояснення потерпілої від 02 липня 2024 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно відбувся побутовий конфлікт з потерпілою, дій психологічно чи фізичного характеру відносно останньої він не вчиняв, намірів завдати шкоди не мав.

Потерпіла, ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснила, що 02.07.2024 ОСОБА_1 відносно неї не вчиняв домашнього насилля, шкоди її психічному здоров`ю завдано не було, провадження по справі просить закрити, оскільки між ними сталась обопільна сварка, претензій до ОСОБА_1 вона не має.

Відповідно до норм ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.п. 14, 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що:

психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання (образи) спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку, що вони стосуються суті правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 . Однак, як кожен окремо, так і в сукупності, ці докази є явно недостатніми, щоб без розумного сумніву довести вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 фізичного насильства. Також відсутні докази, що свідчать про завдання ним шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Під час судового розгляду не було знайдено підтвердження того, що ОСОБА_1 чинив домашнє насильство, оскільки в його діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла лише обопільна сварка, а остання не має жодних претензій до ОСОБА_1 , тому суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі оскарження - після залишення скарги без задоволення.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО