єдиний унікальний номер справи 546/625/24
номер провадження 3/546/296/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП судом не встановлено, відомостей щодо притягнення протягом року до адміністративної відповідальності суду не надано,

в с т а н о в и в :

05.07.2024 до Решетилівського районного суду Полтавської області від СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 , яка здійснювала торгівлю табаком в забороненому місці.

Відповідно до протоколу серії ВАД № 314782 від 16.02.2024, ОСОБА_1 , 16.02.2024 о 09:00 годині на зупинці громадського транспорту в АДРЕСА_1 , здійснювала торгівлю в забороненому місці табаком в кількості шість пакетів, загальною вагою 600 гр. На протязі року притягалась за ч. 3 ст. 156 КУпАП протоколом ВАБ 141794, постановою Решетилівського районного суду від 02.08.2023 стягнено 6800 гривень.

Під час огляду у ОСОБА_1 в присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вилучено шість пакетів з подрібненим табаком загальною вагою 600 гр., поміщених в поліетиленовий пакет та опечатано.

У судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначене на 22.07.2024 ОСОБА_1 не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. В матеріалах провадження міститься клопотання ОСОБА_1 у якому просить розгляд справи проводити за її відсутності, зазначає, що вину у вчиненні правопорушення визнає повністю та беззаперечно (а.с.9).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ч. 4 ст. 156 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належать до даної категорії випадків. Враховуючи позицію ОСОБА_1 викладену у заяві щодо можливості розгляду справи за її відсутності, з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Судом достовірно встановлено, що датою вчинення адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 156 КУпАП є 16.02.2024. Даний вид правопорушення не є триваючим, а його подія є разовою. У зв`язку з чим, строки накладення стягнення обраховуються з моменту вчинення, а не з моменту виявлення.

Враховуючи, що правопорушення вчинено 16.02.2024, то строки накладення адміністративного стягнення, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, сплинули 16.05.2024.

Справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 05.07.2024.

Таким чином, СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, своїми діями, які виразилися у порушенні строків направлення матеріалів справи до суду без урахування визначених КУпАП строків накладення адміністративного стягнення, фактично позбавив суд можливості розглянути справу про адміністративне правопорушення та вирішити питання накладення адміністративного стягнення у передбачені КУпАП строки.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 314782 від 16.02.2024 (а.с.1); протокол огляду та вилучення речей і документів з метою забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення від 16.02.2024 (а.с.2); заяву ОСОБА_4 про добровільну видачу працівникам поліції шести пакетів, кількістю 12 стаканів табаку, загальною вагою 600 гр. (а.с.3); письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.4); чорно-білу роздруківку фотознімків без пояснювальних написів того, що на них зображено (а.с.5-8); письмову заяву ОСОБА_1 про проведення розгляду без її участі (а.с. 9), суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначається у ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Частиною 4 статті 156 КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Суд звертає увагу на те, що в протоколі серії ВАД № 314782 від 16.02.2024 зазначено, що ОСОБА_1 на протязі року притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП протоколом ВАБ 141794, постановою Решетилівського районного суду від 02.08.2023 стягнено 6800 гривень.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про повторність порушення, що є кваліфікуючої ознакою ч. 4 ст. 156 КУпАП, а саме до матеріалів не додано копію вищевказаної постанови Решетилівського районного суду Полтавської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП,з відміткою про набрання постановою законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В даному випадку, в матеріалах справи відсутні докази повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 , дій, передбачених ч. 4 ст.156 КУпАП.

Відтак, аналізуючи обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та зазначену кваліфікацію дій, суд приходить до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_1 не відповідає обставинам справи, та не містить підтвердження того, що останню протягом року було піддано адміністративному стягненню за адміністративне правопорушення, передбачені частиною першою чи третьою статті 156 КУпАП, а тому й не може передбачати відповідальність за вказані дії.

Суд же не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, перекваліфіковувати дії, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частина 3 статті 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Отже, суд наголошує, що він не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки, адміністративна відповідальність за частиною 4 статті 156 КУпАП настає за вчинення дій передбачених частиною першою чи третьою статті 156 КУпАП, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, то за відсутності належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 156 КУпАП, а тому провадження щодо притягнення останньої до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 156 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 276-280, 283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Романенко