ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5606/24 Номер провадження 33/814/889/24Головуючий у 1-й інстанції Пальчик О. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Гонсевич Надії Семенівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 червня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 12 травня 2024 року о 22:44 год. в м. м. Кременчуці по просп. Лесі Українки, 54А, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в встановленому законом порядку на алкотестер Драгер 7510. Тест №174, результат 0,40%, чим порушила п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Гонсевич Н.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову як винесену з порушенням закону, оскільки справа була розглянута без участі правопорушника.

Одночасно зазначила, що з метою недопущення пропуску строку подається апеляційна скарга в короткому викладі, а в подальшому буде подано повний текст апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

копія постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 ,

протокол серії ААД №434688 складений 12.05.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

роздруківка з алкотестеру Драгер з зазначенням результату 0,4% проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 станом на 22:51 год. 12.05.2024,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з позитивним результатом продуття 0,4% та згодою водія щодо результатів огляду,

розписка щодо зобов`язання не керувати транспортним засобом,

рапорт працівника поліції.

відеозапис з відеореєстратора та бодікамер працівників поліції.

Зазначені докази містять дані про подію правопорушення та не були спростовані під час розгляду апеляційної скарги.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається зупинка працівниками поліції автомобіля «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 з підстав порушення нею ПДР, а саме не подання сигналу світловим показчиком повороту перед зупинкою транспортного засобу.

Під час перевірки документів, в працівника поліції виникла підозра щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим їй було запропоновано пройти огляд на місці зупинки.

Після проходження огляду за допомогою алкотестеру Драгер, о 22:51 год. результат виявився позитивним 0,40%, що підтверджується роздруківкою з технічного засобу.

При цьому працівниками поліції в ході співбесіди з водієм неодноразово пропонувалося в разі незгоди з результатом огляду пройти огляд в медичному закладі.

Після невеликих роздумів та спілкування по телефону, ОСОБА_1 о 23:00 год. погодилася з результатом продуття та не висловила бажання проїхати до закладу охорони здоров`я.

Встановлені обставини щодо керування в стані алкогольного сп`яніння стали підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи зміст поданої апеляційної скарги можна дійти висновку про те, що зазначені апелянтом твердження не заслуговують на увагу.

Так, доводи захисника про порушення судом прав ОСОБА_1 в зв`язку з розглядом справи у її відсутність мають бути відхилені, оскільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою. Чіткий перелік статей при розгляді яких присутність правопорушника є обов`язковою, визначений ст. 268 КУпАП.

В свою чергу судом першої інстанції були виконані вимоги щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, що вбачається з направленого на її адресу рекомендованого відправлення з суддовою повісткою, яке було повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Інших доводів, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що зазначивши при подачі апеляційної скарги в короткому викладі про подальшу подачу повного тексту апеляційної скарги (доповнень), апелянтом так і не було подано будь яких доповнень, не зважаючи, що між подачею апеляційної скарги та призначенням справи минув майже місяць.

Таким чином, під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гонсевич Надії Семенівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна