Справа № 467/927/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Поплавської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 360299 від 19 червня 2024 року, в період часу з січня 2024 року і по теперішній час в Первомайському районі, смт. Арбузинка ОСОБА_1 здійснювала провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме здійснювала продаж продовольчих та промислових товарів, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомленою про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву, згідно якої просила суд закрити провадження у справі, оскільки не здійснювала господарську діяльність систематично, не мала на меті отримання прибутку та не доведено, що вона отримала кошти за реалізацію товару.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП містить чітко сформульований склад правопорушення, а саме: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ч. 2 ст. 19 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання підлягають державній реєстраціївідповідно до цього Кодексу та закону.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є, в тому числі, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Постанова суду згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Крім того, за змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому, у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі про адміністративне правопорушення конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Він має містити усі перелічені у ст. 256 КУпАП відомості, які необхідні для вирішення справи, а без їх наведення він належної сили не має.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 360299 від 19 червня 2024 року, в період часу з січня 2024 року і по теперішній час в Первомайському районі, смт. Арбузинка ОСОБА_1 здійснювала провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме здійснювала продаж продовольчих та промислових товарів, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до повідомлення ГУ ДПС у Миколаївській області № 5345/5/14-29-24-05-07 від 20.05.2024 року ОСОБА_1 від свого імені, і під ніком « ОСОБА_2 » здійснює виготовлення та реалізацію продукції (готові обіди: чебуреки, вінегрет, відбивні, тощо), іграшки та речі, при цьому з нею 10.06.2020 року припинено підприємницьку діяльність. Підтвердження діяльності без державної реєстрації є розміщення оголошення про надання послуг у за стосунках Viber (назва груп «Арбузинська спільнота» та «Арбузинка дружніх людей»).

До вказаного повідомлення надано скріншоти з повідоленнями користувача « ОСОБА_2 . Миколаевна» зі змістом: «Можливо хтось шукає саме такі сумочки! Собі, сестрі, доні, онуці, кумі, сусідці, подрузі, колезі… Буду скидувати в групу лоти.», «Обідній перекус Чебурек з м`ясом можна замовити вже зараз номер телефону доставка по Арбузинці безкоштовно.», «Зображення з підписом доставка з 11.00до12.00», зображення продуктів харчування та іграшок без підпису зазначених зображень.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.06.2024 року, остання пояснила що на початку 2024 року, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем почала здійснювати реалізацію через додаток «Вайбер» домашньої випічки (пиріжки та біляші), також вінегрет та відбивні. Потім вирішила продати свої м`які іграшки, які їй вже непотрібні. З даною метою виклала декілька оголошень через додаток «Вайбер». Також пояснила, що влітку 2024 року вернулась до податкової служби для оформлення ФОП і подальшого здійснення підприємницької діяльності.

Будь-яких інших доказів до матеріалів справи працівниками поліції не додано.

Однак, матеріали справи не містять відомостей та не підтверджуються відповідними доказами, щодо здійснення ОСОБА_3 реалізації продуктів харчування та м`яких іграшок, оскільки оголошення, відображені у доданих скріншотах не можливо однозначно ідентифікувати з особою ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, в якій кількості було здійснено реалізацію товарів, кому саме була здійснена реалізація таких товарів, яку суму коштів отримано від такої реалізації та періодичність реалізації товарів.

Таким чином, з урахуванням матеріалів справи та письмових пояснень ОСОБА_1 суд позбавлений можливості дійти висновку про здійснення останньою дій, які підпадають під ознаки господарської діяльності.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не дозволяють встановити всі обов`язкові елементи об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому судом враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016) про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП суду не надано, а суд не уповноважений збирати докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , оскільки такий обов`язок ст. 251 КУпАП покладає на осіб, уповноважених складати протоколи, в даному випадку на органи Національної поліції, тому на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно неї слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Арбузинський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня вручення постанови особі, що притягується до відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі десяти днів з дня її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова