ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/466/24 Справа № 229/5288/23 Суддя у 1-й інстанції - Грубник О.М. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2023 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хорішки, Козельщинського району Полтавської області, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.172-20 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду 21 липня 2023 року о 19 годині 00 хвилин військовослужбовець військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, в місці тимчасового розташування підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 , та в такому стані був виявлений командуванням військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив діяння, за яке передбачена відповідальність за ст.172-20 ч.3 КУпАП.

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. 00 коп.

На вказану постанову суду особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вважає висновки наведені у постанові з неправильним застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, його конституційні права порушені. Вважає, що суддя не з`ясував обставини по справі. Вказує, що його належним чином не повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, смс повідомлення він отримав менше ніж за добу до часу призначеного судового розгляду у справі. Вказує, що намагався попередити суд телефонним дзвінком про неможливість прибути до суду, або надіслати клопотання про відкладення розгляду справи. Вказує, про фальсифікацію оскаржуваної постанови, яка згідно до Єдиного державного реєстру судових рішень текст Постанови надіслано судом 17.12.2023, та вважає, що вона ухвалена в грудні 2023 року, поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП. Просить поновити строк на подання апеляційної скарги, оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи щодо поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутнім під час судового розгляду даної справи, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність наступає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, зокрема ч. 1 - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, по теперішній час.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина ОСОБА_1 доведена доказами, наявними в матеріал справи, а саме - протоколом ДНК/Б-2 №998 від 21.07.2023 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП, тестом від 21.07.2023 року №00000777, актом №777 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням сп`яніння спеціального технічного засобу від 21.07.2023 року, поясненнями свідка ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що з військовослужбовцем ОСОБА_1 раніше знайомий з яким він проходить військову службу та ОСОБА_1 є підлеглим по військовій службі. 21.07.2023 року військовослужбовець ОСОБА_1 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння після чого з метою підтвердження даного факту був доставлений до пункту ІНФОРМАЦІЯ_2, де повідомили, що вони приїхали з АДРЕСА_2 . Під час проведення тесту він показав 0,670проміл. Після проходження тесту військовослужбовець ОСОБА_1 заперечень не заявляв.

Актом №777 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 21.07.2023 року, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. За допомогою аналізатору вмісту парів алкоголю «АлКонт U8300» результат огляду на стан сп`яніння: позитивний - 0,670проміле. Тест №00000777. З результатом згоден ОСОБА_1 .

Роздруківкою тесту з результатом 0,670проміле.

Доводи апелянта про неналежне його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, а саме довідкою про доставку SMS повідомлення. (а.с.34)

У наявних матеріалах справи відсутні відомості про клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи 12.10.2023 р.

Дана позиція повністю узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури розгляду.

У рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності під час розгляду провадження судом не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому вказані вище доводи апелянта безпідставні.

Тому апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції, що керуючись ст. 268 КУпАП справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, з врахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення(ст. 1 КУпАП).

Доводи апеляційної скарги про фальсифікацію оскаржуваної постанови, яка згідно до Єдиного державного реєстру судових рішень текст Постанови надіслано судом 17.12.2023, та вважає, що вона ухвалена в грудні 2023 року, поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, є безпідставними та наведені міркування апелянта з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Також апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги, які, на думку апелянта, зумовлюють незаконність прийнятого рішення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у своїй сукупності зводяться до особистого тлумачення законодавства та не свідчать про порушення судом вимог процесуального закону, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, на підставі викладеного апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова Дружківського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2023 року повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2023 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя