Справа № 456/5354/23 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 33/811/881/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 /п`ятсот тридцять шість/ грн. 80 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 13.10.2023 о 03:15 год на вул. Болехівській, 49 в м. Стрий Львівської області керувала транспортним засобом «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Alcotest Drаger 6820» ARLJ 0416, результат тесту 0,67‰, тест 591, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського №1377, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова незаконна, необґрунтована та така, що прийнята без здійснення об`єктивного і повного судового розгляду та за відсутності належної оцінки доказів.

Звертає увагу на те, що зупинки ОСОБА_1 була здійсненна всупереч закону за відсутності підстав, що визначені ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», пунктом 7 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, який затверджений Постановою КМУ від 29.12.2021 №1456, про що свідчить постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024, якою скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7928265 від 13.10.2023 за ч.2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого всі подальші дії, що вчинені з моменту зупинки аж до часу складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення є протиправними. Вищенаведена постанова суду набула законної сили - 16 квітня 2024 року.

Зазначає, що протиправна зупинка потягла за собою отримання неналежних доказів по справі, зокрема - направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння, акту про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та протоколу про адміністративне правопорушення.

Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, адже був складений з порушенням норм ч. 1-2 ст. 256 КУпАП, оскільки у такому засобі доказування відсутня інформація про свідків участь яких є обов`язковою, суб`єктами владних повноважень не було повідомлено ймовірного правопорушника про зміст його прав, що закріплені в ст. 268 КУпАП.

Крім того, посвідчення водія у апелянта не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування не отримувала, що свідчить про те, що ймовірний правопорушник не керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вилучення посвідчення водія та заміна його тимчасовим дозволом на право керування є безальтернативним обов`язком суб`єкта владних повноважень.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник Сєргєєва О.І. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Крім того, згідно довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», 28.06.2024 судові повістки ОСОБА_1 та її захиснику Сєргєєвій О.І. сформовані в електронному вигляді і доставлені на номери мобільних телефонів останніх, що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 23.01.2023 року.

У відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 653148 від 13.10.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 13.10.2023 о 03 год 15 хв на вул. Болехівській, 49 в м. Стрий Львівської області керувала транспортним засобом «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820» ARLJ 0416, результат тесту 0,67‰, тест 591, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського № 1377, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП /а.с. 2/;

- роздруківкою з приладу Drager Alcotest 6820, прилад ARLJ 0416, принтер №ARLК 0002, тест № 591 від 13.10.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшла тест на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,67‰ /а.с.3/;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820» ARLJ 0416, результат огляду на стан сп`яніння 0,67‰ /а.с.4/;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовилася від огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Стрийська ЦРЛ» /а.с.5/;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.10.2023, з яких вбачається, що 13.10.2023 о 03:15 год вона керувала автомобілем «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 та на вул. Болехівській в м. Стрий Львівської області була зупинена працівниками поліції, які повідомили, що вона порушила ПДР, а саме керувала автомобілем із непристебнутим ременем безпеки та порушила правила проїзду перехрестя, чого вона не заперечила. В подальшому, поліцейські запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820», на що вона погодилася. Результат огляду - 0,67‰, з даним результатом вона погодилася, їхати для огляду в медичний заклад відмовилася, оскільки дійсно вживала алкоголь, а саме в гостях випила пиво «Гараж» і поверталася додому в м. Миколаїв Львівської області. Зазначила, що свою вину у вчиненому визнає, просить суворо не карати /а.с. 6/;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7928265 від 13.10.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. /а.с.7/;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оглянутого в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», результат тесту 0,67‰, їхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася /а.с.9/.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Не заслуговують на увагу посилання про те, що протиправна зупинка потягла за собою отримання неналежних доказів по справі, оскільки це не може бути підставою для скасування постанови.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Окрім цього, посилання на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 року, якою скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7928265 від 13.10.2023 за ч.2 ст. 122 КУпАП, винесену відносно ОСОБА_1 то, як вірно зазначено судом першої інстанції, у вказаному судовому рішенні не містить жодних даних про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, а лише містить висновки про те, що її винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не доведена.

Доводи апеляційної скарги про те, що посвідчення водія у неї не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування не отримувала, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обґрунтовують апеляційні вимоги, оскільки вказана обставина не стосується підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і не спростовує їх наявності. Крім того, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що остання продемонструвала працівникам поліції посвідчення водія у мобільному застосунку «Дія».

Таким чином, документи у водія транспортного засобу не вилучались, оскільки останні були пред`явлені ОСОБА_1 в електронному застосунку «Дія».

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють пояснення аналогічні тим, що викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та її винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк