ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/18/24Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 33/817/489/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Колодовського О.В. на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 /шістдесят/ копійок.

Згідно постанови, 25.12.2023 22:25 на автодорозі «Зборів-Козова», 5 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21121», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, вираженим тремтінням пальців рук, порушенням координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і такого в медичному закладі відмовився. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Колодовський О.В. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

у матеріалах справи відсутня будь-яка, передбачена Законом України Про національну поліцію, підстава для зупинення транспортного засобу;

працівники поліції не представилися після зупинки транспортного засобу;

працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки його транспортного засобу;

в матеріалах справи відсутня постанова про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху;

працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння;

працівнику поліції ОСОБА_2 на патрулювання 25 грудня 2023 року алкотестер не видавався, а тому він не мав можливості здійснити огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

матеріали справи не містять сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

працівники поліції, перед проведенням огляду не проінформували ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу для виявлення ознак сп`яніння;

газоаналізатор «Alcotest Drager» не є спеціальним технічним засобом для виявлення ознак сп`яніння та не затверджений жодним нормативно-правовим актом, а тому застосування такого засобу є незаконним;

у матеріалах справи відсутні докази того, що поліцейський ОСОБА_2 мав службові та процесуальні повноваження щодо складання протоколу про адміністративні правопорушення;

у матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження про розстановку сил та засобів сектору поліцейської діяльності від 25 грудня 2023 року;

відео з нагрудних камер працівників поліції не є безперервне;

наявне порушення законодавчої вимоги щодо експорту інформації з відеокарти відеореєстратора на док-станцію;

працівниками поліції не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення як назву файлів, так і інформації про пристрій, яким було здійснено фото або відеозапис події;

працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 його права, та зокрема право на захист;

із матеріалів справи неможливо встановити де саме, та у якому порядку складався: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу;

суд першої інстанції безпідставно стягнув із ОСОБА_1 судовий збір, незважаючи на те, що він є учасником бойових дій.

Заслухавши доводи захисника, який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем ЗСУ і у зв`язку з бойовими діями не може взяти участі в судовому засіданні, та задовольнити його апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута 22 травня 2024 року.

З матеріалів справи слідує, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Колодовський О.В. копію оскаржуваної постанови отримав 27 травня 2024 року, а апеляційну скаргу подав 03 червня 2024 року, тобто більше ніж через десять днів після винесення постанови. Проте, останній день на апеляційне оскарження припав на вихідний день.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В оскарженій постанові судом першої інстанції встановлено і в апеляційній скарзі не оспорюється, що 25.12.2023 22:25 на автодорозі «Зборів-Козова», 5 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21121», д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак, матеріали справи не містять належних і допустимих, тобто зібраних з дотриманням вимог закону, доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху чи будь-яких інших об`єктивних даних про наявність визначених законом підстав для зупинки його транспортного засобу.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції при розгляді цієї справи не дав належної оцінки запереченням сторони захисту про незаконність зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а відхилив їх мотивуючи виключно тим, що ОСОБА_1 не висловлював жодних зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення і з приводу причин його зупинки.

Апеляційний суд не погоджується з такою оцінкою доводів сторони захисту судом першої інстанції, оскільки відсутність у момент оформлення матеріалів справи заперечень у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не звільняє суд від обов`язку надати оцінку доводам сторони захисту під час судового розгляду з точки зору відповідності дій працівників правоохоронного органу вимогам закону.

Так, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" (далі за текстом Закон про поліцію) передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

В матеріалах справи відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що у працівників поліції була законна підстава для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Щодо підстав зупинки в матеріалах справи наявний лише фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (файл NOR_8888888_000000_2638_0015.MP4 з 22:28:15 год), де зафіксовано розмову працівників поліції із ОСОБА_1 , які пояснюють підстави зупинки його транспортного засобу таким чином: Знаєте чому вас зупинили?, на що ОСОБА_1 повідомив Так. В подальшому між працівниками поліції і ОСОБА_1 відбувається спілкування з приводу обставин проходження останнім військової служби, перебування у відпустці та виникнення конфлікту з дружиною, її звинувачень про те, що ОСОБА_1 викрав гроші, які як він стверджує є його зарплатою військовослужбовця.

При цьому, даними відеозаписами не зафіксовано складання працівниками поліції процесуальних документів згідно вимог КПК України, в тому числі протоколу затримання ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні злочину (крадіжки).

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які документи чи інші об`єктивні дані на підтвердження того, що у працівників поліції дійсно була наявна, отримана у встановленому законом порядку, інформація відносно водія ОСОБА_1 , яка би підлягала перевірці і могла бути згідно ст.35 Закону про поліцію підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Отже, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 згідно з ст. 35 Закону про поліцію.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність об`єктивних даних на спростування доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без законних підстав, а тому складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом.

Таким чином, аналіз встановлених у ході апеляційного розгляду обставин дає підстави для висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки при складанні протоколу і оформленні матеріалів справи працівниками поліції не долучено жодних доказів законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого, складений протокол є недопустимим доказом і не може бути покладений в основу судового рішення.

Оскільки, судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст.245,252,280,283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, то оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закриттю за відсутності в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Колодовського О.В. - задовольнити.

Постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя