Справа № 473/1835/24 Головуючий у першій інстанції Миронова О.В.
Провадження № 33/812/347/24 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Травкіною В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою

захисника ОСОБА_1

на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 червня 2024 року,

якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03 квітня 2024 року серії ААД № 784181, 10 березня 2024 року о 15 годині 52 хвилини в м. Вознесенську по вул. Матросова, буд.96 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря Вознесенської ЦРЛ № 32 від 10 березня 2024 року, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 червня 2024 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 адвокат Ліпатов С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати, а провадження закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що не підтверджується жодними належними та достовірними доказами по справі.

Захисник Ліпатов С.В. зазначає, що в порушення вимог статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складено та оформлено не відразу, а через 24 дні, тобто пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Апелянт вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції викликає об`єктивні сумніви щодо можливості використання його як доказу по справі, оскільки його заповнено двома різними по кольору чорнилами та різними почерками. Крім того, він не містить підпису самого ОСОБА_2 про ознайомлення з результатами огляду.

Захисник звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутній акт медичного огляду ОСОБА_2 на підставі якого було складено висновок.

Окрім зазначеного ОСОБА_1 зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що лікар ОСОБА_3 , який проводив огляд водія, пройшов тематичне удосконалення для проведення медичного освідування за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, як це передбачено пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452). Взагалі відсутня інформація про перелік лікарів Комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство «Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради (далі КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня»), які проводять огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак сп`яніння.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 ПДР).

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ухвалюючи судове рішення про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд дійшов переконання, що наявні в матеріалах справи докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 784181 від 03 квітня 2024 року, а також висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, свідчать про доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Однак апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм статті 130 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений частиною 2 статті 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (стаття 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржена постанова судді наведеним положенням закону не відповідає.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією № 1452, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно зі статтею 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції № 1452, визначено особливості проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння, а саме, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ зазначеної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ цієї Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду (пункт 15 розділу ІІІ Інструкції № 1452).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акту медичного огляду (пункт 16 розділу ІІІ Інструкції № 1452).

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (пункт 17 розділу ІІІ Інструкції № 1452).

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я (пункт 19 розділу ІІІ Інструкції № 1452)

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (пункт 20 розділу ІІІ Інструкції № 1452)

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (пункт 22 розділу ІІІ Інструкції № 1452).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 784181 від 03 квітня 2024 року, водій ОСОБА_2 10 березня 2024 року керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Вознесенськ по вул. Матросова, буд. 96, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря Вознесенської ЦРЛ № 32 від 10 березня 2024 року, чим порушив вимоги пункт 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Зі змістом протоколу ОСОБА_2 ознайомився під підпис.

Із відеозапису з нагрудного реєстратора патрульного поліцейського, видно, що ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції. Після спілкування з водієм, працівники поліції запропонували йому, у зв`язку із виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, проїхати до лікарні для медичного огляду та повідомили про його право відмовитися від такого огляду. ОСОБА_2 погодився пройти огляд у медичному закладі.

У медичному закладі КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_2 пройшов огляд та здав біологічний матеріал (сечу) для лабораторного дослідження.

Огляд ОСОБА_2 у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння проведений лікарем ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння № 32 від 10 березня 2024 року, який підписано лікарем ОСОБА_3 , ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

На запит суду першої інстанції щодо надання медичної документації, яка була підставою для складання вказаного висновку відносно ОСОБА_2 , КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» надала до суду, в тому числі, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №31 від 10 березня 2024 року (далі Акт медичного огляду № 31), а також результати токсикологічного дослідження № 327 від 18 березня 2024 року.

Як видно з Акту медичного огляду № 31, підписаного лікарем ОСОБА_3 28 березня 2024 року, заключний діагноз наркотичне сп`яніння.

Отже, з матеріалів справи видно, що огляд ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_3 .

Проте, як правильно зазначено в апеляційній скарзі, матеріали справи не містять доказів, що лікар ОСОБА_3 пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, як це передбачено пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції № 1452.

Підтвердження проходження лікарем ОСОБА_3 тематичного удосконалення за відповідною програмою КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» на запит суду першої інстанції також не надало.

Пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Зазначене вище є істотним порушенням встановленої законом (частина 3 статті 266 КУпАП, пункт 3 розділу ІІІ Інструкції № 1452) процедури огляду водія на стан сп`яніння, що має наслідком її недійсність (частина 5 статті 266 КУпАП, пункт 22 розділу ІІІ Інструкції № 1452).

Суд не має права за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 р. по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_2 10 березня 2024 року о 15 годині 52 хвилин в м. Вознесенськ керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

В той же час, апеляційний суд не погоджується з посиланням апелянта, як на підставу для скасування постанови суду, на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 було складено пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був доставлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння 10 березня 2024 року. Після відібрання у нього біологічного матеріалу для дослідження та проведення огляду ОСОБА_2 було повідомлено про результат дослідження, а саме: виявлення канабіноїдного наркотичного сп`яніння та роз`яснено про направлення його біологічного матеріалу для більш детального дослідження до обласного наркологічного диспансеру м. Миколаєва за результатами якого вже буде складено висновок. Дане обстеження потребувало лабораторних досліджень, на проведення яких необхідний певний час. Отже, очевидно, що для проведення лабораторних досліджень для встановлення остаточного діагнозу, скерування висновку до уповноваженої особи для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також вжиття заходів для виклику особи для ознайомлення зі змістом медичного висновку потрібен певний час, і тільки після отримання посадовою особою, уповноваженою складати протокол про адміністративне правопорушення, достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, такий протокол стосовно ОСОБА_2 був складений.

З протоколу вбачається, що він був складений в присутності ОСОБА_2 , що підтверджується його підписом. Інше тлумачення процесуальних строків складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 254 КУпАП, унеможливило б досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема охорона прав і свобод громадян, власності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Крім того, КУпАП не вказує на наслідки складання протоколу через певний проміжок часу після проходження огляду, а тому вказані доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги.

З огляду на наведене, а також положення статті 62 Конституції України, висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є неправильними, оскільки в суді не доведено належними та допустимими доказами наявність в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

У зв`язку із викладеним, постанова судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 червня 2024 року у справі про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, має бути скасована, а провадження у справі закрито, з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_2 події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 червня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський