Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4014/24
Провадження № 3/332/2325/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2024 м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Блажко У.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посада: номер обслуги зенітного артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки, солдата, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , 19.06.2024 о 21 год. 00 хвилин, будучи військовослужбовцем, діючи в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби (місцем вчинення адміністративного правопорушення є інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану), перебуваючи у нетверезому стані.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Крім того, надав заяву, в якій зазначив про повне визнання вини, просив суворо не карати та розглянути справу за його відсутності.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП).

Дослідивши матеріали справи про військове адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, виходячи з такого.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про військове адміністративне правопорушення А7153 № 50/24 від 20.06.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 20.06.2024 № 971, тестом на алкоголь № 2354 від 20.06.2024, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2024 № 99, рапортом командира роти вогневої підтримки капітана ОСОБА_2 , поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 20.06.2024, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, в поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 19.06.2024, дізнавшись про проблеми зі здоров`ям своєї співмешканки, випив горілку. Вину ОСОБА_1 визнав, просив суворо не карати.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

У відповідності до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність, що визначено ч. 4 ст. 15 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, які зокрема вчинені в умовах особливого періоду.

Суб`єктами даного адміністративного правопорушення є військовослужбовці.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, полягає, зокрема, у виконанні військовослужбовцем обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який на теперішній час продовжено.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки останній, будучи військовослужбовцем, виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, а саме, під час воєнного стану.

При призначенні стягнення суд враховує характер правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, суд визнає щире розкаяння винного.

Приймаючи до уваги вищенаведені докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 , враховуючи особу, що притягається до адміністративної відповідальності, який є військовослужбовцем, вважаю, що стягнення слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення, у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн 60 коп.

Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 23-24, 268, 283-284, 294 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, стягнувши його у дохід держави (номер рахунку (IBAN): UA0008479, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄРДПОУ отримувача: 37941997, отримувач: ГУК у Зап.обл./ТГ м. Запоріжжя/21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 гривень (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою Кабінету Міністрів України.

Суддя У. В. Блажко