Справа № 171/1109/24
провадження 3/216/2043/24
ПОСТАНОВА

іменем України

04 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чирський Г.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

08.05.2024 року о 07 годині 35 хвилин біля будинку № 91 по вул. Визволення у м. Апостолове, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом «Дельта», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02.11.2023. Порушення вчинено повторно протягом року, притягався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 10.03.2024 року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України. За даним фактом 08.05.2024 року уповноваженою посадовою особою СРПП ВП №8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 298495, за ознаками ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП не є обов`язковою.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2.1а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 298495 від 08.05.2024 року, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення;

- довідкою інспектора САП КРУП ГУНП, відповідно до якої згідно ІКС ІПНП на ОСОБА_1 10.03.2024 працівниками поліції накладено адміністративне стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП, у виді штрафу;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 прийшов до висновку про доведеність, поза розумним сумнівом, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч.5 ст. 126 КУпАП за ознаками повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

За вказаних обставин, враховуючи особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, стан здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, що свідчить про нехтування ним вказаних норм ПДР України, суд вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки відповідно до довідки поліцейського СРПП ВП №8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області посвідчення водія він не отримував, а відтак і позбавити його цього права неможливо.

Крім того, згідно з вимогами ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Як вбачається з роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Докази щодо належності транспортного засобу мопеду «Дельта», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість застосування додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу до ОСОБА_1 .

Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 126 ч. 5, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 ( сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 к. (шістсот п`ять грн. 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.М.Чирський