1Справа № 335/7799/24 3/335/2257/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої в АТ «Укрзалізниця» черговим по парку, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 221288 від 22.06.2024, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за таких обставин.

22.06.2024 приблизно о 14:20 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , не виконувала свої батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 22.06.2024 викрала товар в магазині по АДРЕСА_3 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до суду не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Фельський С.Л. подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, яке мотивовано тим, що у протоколі та інших матеріалах справи не конкретизовано саме батьківських обов`язків, які не виконувала ОСОБА_1 . Також не є зрозумілим, чому невиконання батьківських обов`язків ставиться у вину саме ОСОБА_1 , а не батьку дитини. ОСОБА_1 належним чином виконує покладені на неї батьківські обов`язки, забезпечує гармонійний розвиток дитини, навчання та матеріальне становище. Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає саме за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Докази такого ухилення матеріали справи не містять. Крім того, неповнолітньою є особа у віці від 14 до 18 років, а дитина ОСОБА_2 є малолітньою особою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення долучено такі докази:

рапорт про виклик на службу «102» за фактом крадіжки товару з магазину іграшок двома неповнолітніми особами;

протокол опитування ОСОБА_2 в присутності матері ОСОБА_1 від 22.06.2024, яка пояснила, що разом з сестрою пішли в ТЦ «Сити мол», в якому зайшли в магазин «Будинок іграшок», в якому взяли накладні нігті, мильні бульбашки та декілька помад, які поклали до рюкзаку і пішли до виходу, де їх зупинила жінка та сказала відкрити сумку;

копію протоколу опитування ОСОБА_3 в присутності її законного представника від 22.06.2024, яка надала аналогічні пояснення тим, що надала ОСОБА_2 ;

копію паспорту ОСОБА_1 ;

копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 з додатку «ДІЯ»;

інформаційну довідку про проведення перевірки за фактом правопорушення.

Відповідно до чч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП та вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом МВС України за №1376 від 06.11.2015, у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у певній статті КУпАП, за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

При цьому, склад правопорушення становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дітей.

Об`єктивна сторона проявляється в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є фізичні осудні особи: батьки або особи, що їх замінюють.

Диспозиція статті 184 КУпАП є бланкетною, а особа, яка визначена ст. 255 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язана зазначити в ньому закон/норму закону, яку порушила особа, відносно якої складено протокол.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст.ст. 150 і 180 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 221288 від 22.06.2024 випливає, що невиконання своїх батьківських обов`язків ОСОБА_1 , передбачених ст. 150 Сімейного кодексу стосовно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , полягало у тому, що донька 22.06.2024 викрала товар у магазині.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме чином ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, та в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено. У протоколі не конкретизовано, в яких саме діях ОСОБА_1 наявне ухилення від виконання батьківських обов`язків, не зазначена форма вини, та чи є між невиконанням батьківських обов`язків та наслідками (які також не вказані) причинний зв`язок.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані на підтвердження ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання доньки.

В матеріалах справи відсутні також будь-які негативні характеристики відносно ОСОБА_1 . Не надано відомостей про негативний моральний облік матері, що могло б свідчити про нехтування нею процесом виховання дитини та неналежного забезпечення умов проживання дитині.

Докази, що долучені до протоколу, зокрема письмові опитування дітей, не є доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Жодна з опитаних осіб не вказала, що ОСОБА_1 не виконує батьківських обов`язків.

Зі змісту ст. 279 КУпАП випливає, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому дані обставини, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення, та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають бути у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

В даному випадку відомості, викладені в протоколі, не відповідають об`єктивній стороні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки не містять обставин, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, не містять конкретизації саме обов`язків, від виконання яких ОСОБА_1 ухилялась.

Також суд вважає слушним зауваження захисника у клопотанні про закриття провадження про те, що дитина ОСОБА_1 є малолітньою. Водночас, в силу вимог ч. 2 ст. 6 Сімейного кодексу України неповнолітньою вважається дитина у віці від 14 до 18 років. Водночас, виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

За таких обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 27, 34, 35, 184, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Шалагінова