Справа № 156/538/24
Провадження № 3/156/410/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А.Є., з секретарем судових засідань Степанець Т.В., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Бика О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у сел. Іваничі Волинської області матеріали, які надійшли з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП):

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Рава-Руська Львівської області, є громадянином України, здобув вищу духовну освіту, є священнослужителем, є одруженим, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягався до адміністративної відповідальності, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутні,

(справу розглянуто в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

1. Опис обставин, установлених під час розгляду справи, щодо суті адміністративного правопорушення, котре ставиться в вину особі

1.1. Згідно з матеріалами, які надійшли до суду з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення за таких обставин.

1.2. У с. Грибовиця Володимирського району Волинської області по вул. Шкільній поблизу будинку № 47 24.04.2024 о 22 год 00 хв водій ОСОБА_1 керував належним йому автомобілем марки «SEAT ALTEA», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння здійснений у встановленому законодавством порядку на місці, результат огляду 0,48 проміле.

1.3. В діянні ОСОБА_1 службові особи територіального органу Національної поліції вбачають порушення вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (зі змінами), таке діяння кваліфіковане за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Позиції учасників справи

2.1. Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 не визнав свою вину в скоєнні правопорушення, додатково пояснив, що він мешкає у с. Біличі, ввечері 24.04.2024 повертався разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми додому, їхав через с. Грибовиця, керував автомобілем марки «SEAT ALTEA». Його зупинив наряд поліції, котрий був на службовому автомобілі, поліцейський повідомив, що начебто водій їхав з увімкненим дальнім світлом фар і міг засліпити водіїв транспортних засобів, котрі рухались у зустрічному напрямку, однак ОСОБА_1 вважає, що така причина зупинки була надуманою, твердження співробітника поліції не відповідали дійсності, водій дотримувався режиму використання зовнішніх світлових приладів. Поліцейський на місці зупинки транспортного засобу запропонував ОСОБА_1 продути алкотестер, водій погодився, виконав інструкції співробітника поліції, алкотестер показав вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 на той час на рівні 0,48 проміле. Водій стверджує, що він на той час не перебував у стані алкогольного сп`яніння, і нього не було помітно жодних ознак, котрі б вказували на стан сп`яніння, висловив сумнів у належній технічній справності алкотестеру, вказав на відсутність у його діях складу відповідного адміністративного правопорушення.

2.2. Захисник адвокат Бик О.В. убачав підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. Адвокат зауважив, що ОСОБА_1 24.04.2024 керував транспортним засобом, не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він їхав в автомобілі з власною дружиною і двома малолітніми дітьми, водія поліцейські зупинили безпідставно, після зупинки ОСОБА_1 поводив себе досить адекватно, чітко відповідав на запитання поліцейського, надавав пояснення, підписав протокол у справі про адміністративне правопорушення, поліцейські не застосували до водія відсторонення від керування автомобілем, не вилучали посвідчення водія, дозволили ОСОБА_1 далі їхати за кермом транспортного засобу. Захисник вказав, що, на його думку, зафіксований в організм водія вміст алкоголю на рівні 0,48 проміле не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки Конвенція про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) з урахуванням Європейської угоди, укладеної на доповнення Конвенції (Женева, 01.05.1971), зазначає про те, що в національному законодавстві має бути передбачено максимальний вміст алкоголю в організмі водія на рівні 0,25 мг на 1 л повітря, що видихається, це дорівнює показнику 0,5 проміле, при цьому норми міжнародного права мають пріоритет над національним законодавством. Отже, в розглядуваному випадку показники алкотестеру не доводять того, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

3. Досліджені під час судового розгляду справи докази

3.1. На підтвердження факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, службові особи територіального органу Національної поліції додали до протоколу серії ААД № 003351 від 24.04.2024 письмові докази, котрі були досліджені в судовому засіданні.

3.2. Зокрема, до протоколу доданий рапорт в електронній формі, зареєстрований 24.04.2024 в журналі єдиного обліку територіального органу Національної поліції за № 3113, де зафіксовано інформацію від поліцейського СРПП ОСОБА_2 про те, що наряд «Накат 11» в с. Грибовиця по вул. Шкільній зупинив автомобіль «SEAT», д.н.з. НОМЕР_1 , водій котрого перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 3).

3.3. В акті огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , складеному поліцейським СРПП ОСОБА_2 , зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810», результати огляду проба позитивна, 0,48 проміле, в акті міститься запис «з результатами згоден ОСОБА_1 » і підпис цієї особи (а. с. 4).

3.4. У направленні водія ОСОБА_1 до КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виданому 24.04.2024 о 22 год 32 хв поліцейським СРПП ОСОБА_2 (а. с. 5), в графі документа «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» міститься запис «не направлявся», в графі результати огляду зазначено «0,48 проміле, позитивна, пройшов на місці».

3.5. Згідно з довідкою інспектора САП Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області В. Федорук у ОСОБА_1 наявне посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.11.2013 (а. с. 7).

3.6. Також співробітниками поліції до суду надані на оптичному диску типу «DVD-R» відеозаписи з бодікамери, на яких зафіксована процедура складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а. с. 8), супровідний лист від 26.04.2024 № 10735/52/04-2024 заст. начальника Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області В. Кліменчука про направлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення для розгляду до Іваничівського районного суду Волинської області (а.с.9).

4. Оцінка судді

4.1. Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та доводи захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

4.2. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

4.3. За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

4.4. Згідно зі п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (зі змінами), водієві забороняється , зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

4.5. Особи, винні в порушенні Правил дорожнього руху, несуть адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

4.6. Так, норми ч.1 ст. 130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, до винної особи застосовується стягнення в виді абсолютно визначеної суми штрафу та позбавлення спеціального права. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері дотримання безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення полягає, зокрема, у діях особи, котра сідає за кермо та керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Суб`єктом правопорушення може бути фізична осудна особа, котра досягла принаймні 16-річного віку й керує транспортним засобом.

4.7. Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначений нормами ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстр. у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858. Загалом, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

4.8. Відеозаписи, надані до суду службовими особами територіального органу Національної поліції, беззаперечно свідчать, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем марки «SEAT ALTEA», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 24.04.2024 близько 22-ї год у с. Грибовиця, саме ця особа перебувала за кермом вказаного транспортного засобу.

4.9. З відеозапису вбачається, що підставою для зупинення поліцейським патрулем транспортного засобу, керованого ОСОБА_1 було порушення водієм п. 19.2 Правил дорожнього руху («дальнє світло слід перемикати на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку»), така підстава відповідає приписам п.1 ч.1 ст. 35 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (зі змінами).

4.10. За твердженнями поліцейського СРПП ОСОБА_2 , під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (хитка хода, що може свідчити про порушення координації рухів). Наявність саме таких ознак у особи, котра керує транспортним засобом, є підставою для законної вимоги поліцейського про проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 2,3 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

4.11. Зі змісту оглянутих в судовому засіданні відеозаписів убачається, що поліцейський висунув ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру, докладно роз`яснив, як продувати алкотестер. Поліцейський завчасно дістав запакований мундштук до алкотестеру, дав його водієві розпакувати, зробив контрольний замір вмісту алкоголю у приладі, прилад показав «алкоголю немає». Водій здійснив продуття алкотестеру, дотримуючись інструкцій поліцейського, прилад показав результати на рівні 0,48 проміле вмісту алкоголю в організмі ОСОБА_1 .. Результат тесту був озвучений поліцейським водієві, поліцейський повідомив «Ви керували авто у стані алкогольного сп`яніння». ОСОБА_1 в подальшому почав умовляти поліцейського «може, тест видалити…?», «показник алкоголю невеликий, він не перевищує…», «давайте складемо якийсь інший протокол…», «давайте обійдемось без такої процедури», поліцейський відповідає «так не можна, перед законом усі рівні»; згодом водій на відео зізнався поліцейському, що «…у нас була служба, ми зі священником трохи повечеряли та вжили … небагато…». Отже, ОСОБА_1 не заперечував факту вживання ним алкоголю ввечері 24.04.2024 та не оспорював показань алкотестеру. Суддею також не встановлено обставин, які перешкоджали б водієві (у разі його можливої незгоди з показниками алкотестеру), пройти огляд в медичній установі у встановленому законодавством порядку.

4.12. Відтак, суддя відхиляє заперечення сторони захисту щодо безпідставного зупинення патрулем поліції транспортного засобу, керованого ОСОБА_1 , та з приводу недотримання поліцейським вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

4.13. З приводу посилання сторони захисту на необхідність застосування у правовідносинах, котрі склались з приводу притягнення водія до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, положень Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) з урахуванням Європейської угоди, укладеної на доповнення Конвенції (Женева, 01.05.1971), суддя зазначає про таке.

4.14. Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

4.15. Конвенція про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) ратифікована Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 25.04.1974 № 2614-VIII (із заявами та застереженнями). Європейська угода укладена на доповнення до згаданої Конвенції 01.05.1971 у м. Женеві, Українська РСР приєдналась до цієї Угоди згідно з постановою Ради Міністрів УРСР від 16.02.1973 № 78 (із заявою та застереженнями).

4.16. Згідно з п. 1 розд. XV «Перехідні положення» Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України. Отже, Конвенція про дорожній рух та Європейська угода на доповнення Конвенції є частиною національного законодавства України.

4.17. Ст. 8 Конвенції про дорожній рух з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971, містить положення (додаток до ст. 8, п. 5), згідно з якими «…в національному законодавстві мають бути передбачені спеціальні положення, що стосуються водіння під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається…».

4.18. Однак варто зауважити, що наведені положення міжнародно-правових актів за своєю сутністю є рекомендаційними та не встановлюють мінімального рівня алкоголю у крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів міжнародних документів, настає алкогольне сп`яніння. При цьому згадана Конвенція не забороняє національним органам влади Держав учасниць встановлювати інші показники допустимого рівня алкоголю в організмі водіїв транспортних засобів.

4.19. Зокрема, згідно з п.7 розд. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстр. у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, «установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові».

4.20. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про правотворчу діяльність» від 24.08.2023 № 3354-IX законодавство України - це взаємопов`язана та упорядкована система нормативно-правових актів України і чинних міжнародних договорів. Законодавство України включає, зокрема, накази міністерств, що містять норми права. Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, а тому має юридичну силу наказів міністерств, що містять норми права, є частиною національного законодавства України.

4.21. Сторона захисту довільно тлумачить наведені норми міжнародного права, оскільки вказані міжнародно правові акти передбачають, що, по-перше, допустимий вміст алкоголю в крові водія транспортного засобу (повітрі, що видихається водієм), визначається національним законодавством, по-друге, положення актів міжнародного права передбачають максимальний, а не мінімальний допустимий рівень вмісту алкоголю в організмі водія транспортного засобу. Таким чином, національне законодавство України не суперечить Конвенції про дорожній рух, тому суддею при вирішенні розглядуваної справи застосовуються положення Кодексу України про адміністративні правопорушення та вказаної Інструкції.

4.22. Відтак, у діянні ОСОБА_1 убачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він 24.04.2024 після 22-ї год у с. Грибовиця Володимирського району Волинської області здійснював керування автомобілем марки «SEAT ALTEA», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на законну вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння погодився, тест показав позитивну пробу на вміст алкоголю в організмі водія на рівні 0,48 проміле. Докази вини водія у скоєнні правопорушення є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи. Винуватість ОСОБА_1 доведена "поза розумним сумнівом", водій повинен нести адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

5. Призначення адміністративного стягнення; вирішення інших процесуальних питань

5.1. Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

5.2. На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення судом (суддею) враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

5.3. З огляду на те, що обставини, які б пом`якшували чи які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , не вбачаються, водій уперше притягається до адміністративної відповідальності, є священнослужителем церкви, отримує постійних дохід, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 основне адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Згідно з довідкою інспектора САП Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області В. Федорук у ОСОБА_1 наявне посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.11.2013, тому суддя застосовує до порушника додаткове стягнення в виді позбавлення спеціального права на строк 1 (один) рік.

5.4. Також відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується в доход держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. Саме така сума коштів підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст. 283,284,285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу (отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; ; рахунок отримувача: UA0003001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; призначення платежу: 21081300)

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня ухвалення цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Повний текст цієї постанови буде складено, проголошено, надано для ознайомлення учасникам справи 05.08.2024 о 10 год 45 хв.

Суддя А. Є. Бєлоусов