Справа № 438/677/24 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 33/811/1096/24 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Романського С.І. на постанову Бориславського міського суду Львівської області від 01 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 01.07.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду 24 березня 2024 року о 12 год. 34 хв. в м.Борислав по вул.Бандери, 104, водій ОСОБА_1 вищевказаного транспортного засобу ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Захисник Романський С.І. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, не взято до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення містить розбіжності з часом зафіксованим на відеозаписах, складений без участі двох свідків, працівниками поліції не роз`яснювалися особі його права і обов`язки, не вказані дії ОСОБА_1 по ухиленню від проходження огляду. Крім цього, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та останній не був водієм в розумінні ПДР України та в подальшому не відсторонювався від керування транспортним засобом.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_2 не прибули та про причини неявки не повідомили, хоча про дату та час розгляду справи вони були повідомлені належним чином телефонограмою від 19.07.2024 року, а отже у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи №439/677/24, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ААД №752303 від 24.03.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано всі необхідні обставини, зокрема обставини за яких було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , вимогу працівників поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, проте в подальшому, коли йому було надано прилад Драгер для продування, останній відмовився в категоричній формі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, визнав факт вживання на передодні алкогольних напоїв, від підпису та ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення відмовився (а.с.6), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.03.2024 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с.3), направленням ОСОБА_1 до медичного огляду від 24.03.2024 року, який зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі (а.с.5).

Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд досліджуючи матеріали справи, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки суду першої інстанції з приводу заперечень поданих в суді першої інстанції та викладені доводи в апеляційній скарзі, які є аналогічними запереченням, є обґрунтованими належним чином та апеляційний суд не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення, передбачене санкцією статті.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_2 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Бориславського міського суду Львівської області від 01 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.