П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2024 Справа №607/11425/24 Провадження №3/607/5134/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: захисника Леха М.Ю.,-

ВСТАНОВИВ:

13.05.2024 о 17:59 на автодорозі М-19, 335 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, державний номерний знак НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 2.4 ПДР України, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору і гучномовця, не зупинився.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився. Скерував на адресу суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності із врахуванням клопотання про закриття провадження у справі.

Захисник Лех М.Ю. скерував на адресу суду клопотання, у якому просив справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Копія даного протоколу не була вручена ОСОБА_1 , його не було ознайомлено з правами та не надано можливості ними скористатися. У протоколі проставлено відмітки, що ОСОБА_1 відмовився від отримання копії протоколу та від підпису, що не відповідає дійсності. Відеозапис з нагрудних камер працівників поліції - відсутній. Свідки до складання протоколу про адміністративне правопорушення - не залучалися.

Також вказав, що рапорт не можна вважати належним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. Тому, рапорти працівників поліції не містять фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і тому в контексті положень ст.251 КУпАП не можуть бути доказом по даній справі.

Вважає, що копія протоколу серії ААД № 885013 від 13.05.2024 несе виключно інформаційний характер та не може вважатися допустимим доказом по справі, оскільки жодного рішення суду за вказаним протоколом прийнято на даний момент не було.

У зв`язку із тим, що файл відеозапису під назвою «export-85hny.mp4» не відтворювався, судом витребувано диск із відеозаписом в УПП в Тернопільській області ДПП.

Після надходження даного диска та ознайомлення із відеозаписами захисник Лех М.Ю. скерував на адресу суду доповнення до клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. У якому зазначив, що ОСОБА_1 самостійно та добровільно зупинився о 18 год 04 хв на вимогу працівників поліції, що чітко зафіксовано на відео з автомобільного реєстратора.

Жодних доказів, що поліція подавала вимогу про зупинку (в тому числі, саме транспортному засобу Mitsubishi Pajero, номерний знак НОМЕР_2 13.05.2024 о 17 год. 59 хв. на автомобільній дорозі М19 335 км посадовими особами УПП в Тернопільській області ДПП, на думку захисника надано не було.

У відеозаписі з нагрудних камер поліцейських чути спеціальний звуковий сигнал, однак жодних відомостей, кому вони подаються цей звуковий сигнал - немає.

ОСОБА_1 не чув спеціальних сигналів про зупинку, а коли побачив поліцейський автомобіль, та зрозумів що йому подано вимогу зупинитися - з`їхав на шиномонтаж та зупинився. На запитання поліцейського, чому водій не виконує вимогу про зупинку, ОСОБА_1 відповів, що не бачив вимоги (18 год 07 хв 45 сек).

Додав, що прапорщик ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем ще з 2014 року, станом на даний час продовжує службу в Збройних Силах України.

В процесі служби ОСОБА_1 був неодноразово поранений, в тому числі йому було поставлено діагнози ПТСР (посттравматичний стресовий розлад) та акубаротравма (контузія), струс головного мозку, внаслідок чого він проходив та періодично надалі проходить курси лікування та реабілітації.

У виписному епікризі від 08.03.2023 зазначено, що ОСОБА_1 скаржився на відчуття оніміння в кінцівках, кашель, періодичний головний біль тиснучого характеру, головокружіння системне, хиткість при ході, зниження уваги та пам`яті на поточні події, загальну слабкість, швидку втому, поганий сон, тривогу, шум в вухах, зниження слуху, відчуття внутрішньої напруги, коливання артеріального тиску. Стаціонарного лікування ОСОБА_1 після акубаротравми не отримував.

Окрім цього, в ОСОБА_1 було поранення плеча внаслідок пострілу з гвинтівки та з`явилася варикозна хвороба нижніх кінцівок.

Саме прояви і наслідки вказаних захворювань, на думку захисника - (акубаротравма (контузія), струс головного мозку, коливання артеріального тиску) і стали причиною порушення слуху та шуму у вухах, що пояснює, чому ОСОБА_1 почув, знайшов місце, де він зможе зупинитися за правилами ПДР, та виконав вимогу про зупинку працівників поліції пізніше, ніж вони очікували.

З огляду на вищеописане, захисник вважає, що у справі відсутні докази, що транспортному засобу Mitsubishi Pajero, номерний знак НОМЕР_2 , було подано вимогу про зупинку та коли взагалі таку вимогу було подано, тому вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Заслухавши думку захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Частиною 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.8.9. ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; гучномовного пристрою; спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

З огляду на вказане, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №885014 від 13.05.2024;

- даними відеозапису із авто реєстратора працівників поліції, на яких зафіксовано, що працівники поліції здійснюють рух своїм транспортним засобом позаду транспортного засобу Mitsubishi Pajero, державний номерний знак НОМЕР_2 13.05.2024 о 17:59. У подальшому працівники поліції подали вимогу про зупинку транспортного засобу, однак водій не зробив цього. Натомість коли транспортний засіб працівників поліції випередив транспортний засіб Mitsubishi Pajero, водій останнього здійснив розворот свого транспортного засобу та поїхав у протилежному напрямку о 18:00:47.

Далі працівники поліції переслідують вказаний транспортний засіб, який проїхав на заборонений сигнал світлофора червоний. Та у подальшому о 18:04:59 водій зупинився в м. Тернополі на вул. Микулинецькій.;

- даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, які містять аналогічну інформацію, також відображено, що працівники поліції вимогу про зупинку транспортного засобу подали за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу.

Зазначаю, що відеозапис є повним та вичерпно інформативним, носить безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення і надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини адміністративного правопорушення, детально відновити послідовність подій, а тому вважаю наданий диск в частині фіксації на ньому саме відеозапису - належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.;

- рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області від 13.05.2024.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не чув спеціальних сигналів про зупинку, а коли побачив поліцейський автомобіль та зрозумів, що йому подано вимогу зупинитися - з`їхав на шиномонтаж та зупинився, оскільки це спростовується матеріалами переглянутого відеозапису.

Також суд не бере до уваги твердження захисника про те, що копія даного протоколу не була вручена ОСОБА_1 , його не було ознайомлено з правами та не надано можливості ними скористатися, оскільки це спростовується переглянутим відеозаписом.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122-2 КУпАП, а саме: невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу.

За встановлених обставинах при накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, враховуючи дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який є діючим військовослужбовцем ще з 2014 року, станом на даний час продовжує службу в Збройних Силах України, в процесі служби ОСОБА_1 був неодноразово поранений, в тому числі йому було поставлено діагнози ПТСР (посттравматичний стресовий розлад) та акубаротравма (контузія), струс головного мозку. З огляду на вказане, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 122-2, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 18 (вісімнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 306 (триста шість) гривень в дохід держави.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.П. Гуменний