Номер провадження: 33/813/1374/24
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Тьосової Я.В.,

захисника Вєлєва І.І.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Вєлєва І.І. на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з оскарженою постановою, 17.03.2024 року, о 13:17 год, на вул. Архітекторська, 14 в м. Одесі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 217230», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитка хода, невнятна мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою захисник подав апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову та ухвалити нову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник вказує, що місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не здійснив повного та всебічного дослідження обставин справи, та зазначає наступне:

- порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки ним не надавався номер мобільного телефону працівникам поліції, та суд не переконався чи дійсно зазначений номер телефону належить особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто фактично судом не повідомлено належним чином ОСОБА_1 та останньому не забезпечено можливості надати пояснення в суді та відстоювати свою правову позицію, що є порушенням ч.1 ст.268 КУпАП та тягне за собою скасування рішення суду;

- протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вручався та не підписувався останнім, а справа розглянута судом раніше - 11.04.2024 року, не зважаючи на те, що в протоколі працівники поліції зазначали дату розгляду справи на 17.04.2024 року, на яку планував прийти до суду ОСОБА_1 ;

- працівники патрульної поліції незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ;

- суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а перебував у стані шоку та прямував на транспортному засобі додому для того, щоб повідомити рідним, що його син, який перебуває у лавах ЗСУ вже тиждень не виходить на зв`язок та в подальшому його було госпіталізовано до лікарні з діагнозом «дифузний кардіосклероз»;

- працівниками патрульної поліції безпідставно не було відкладено складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки 17.03.2024 року, з 13:55 по 14:41 год, була оголошена повітряна тривога, тобто було порушено конституційне право ОСОБА_1 на безпеку життя;

- працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та відсутністю відповідного документу про відсторонення водія від керування та передачу автомобіля іншому тверезому водієві.

Апеляційний розгляд проведено без участі ОСОБА_1 , однак за участю його захисника Вєлєва І.І., який не заперечував проти здійснення розгляду за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Захисник повідомив суду, що його підзахисний обізнаний про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржена постанова є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №851525 від 17.03.2024 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі, які не заперечував останній. Вказані обставини зафіксовані на відеозапис бодікамер працівників патрульної поліції, які долучені до матеріалів провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів, що підтверджують вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема щодо відсутності доказів відсторонення від керування транспортним засобом та порушення права на захист, суд визнає безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено на місці події, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які долучені до протоколу.

З відеозаписів чітко вбачається послідовність подій, які відбувались 17.03.2024 року, а саме:

-зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відсутність заперечень останнього щодо факту керування ним транспортним засобом;

- на вимогу працівників патрульної поліції ОСОБА_1 не надав документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль, а також документи, що посвідчують особу;

-з урахуванням наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, поліцейські запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній категорично відмовився пройти такий огляд на місці зупинки та в медичному закладі. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки.

За наведених обставин, дослідженні судом докази спростовують доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу, що відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сама по собі містить склад адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність. При цьому, незгода водія з діями працівників поліції щодо вказаних обставин не має жодного значення, оскільки такі дії є особистим волевиявленням особи, що не бажає пройти медичний огляд, тобто розцінюється як спосіб захисту апеляційним судом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», а після його відмови пройти такий огляд у медичному закладі, слід констатувати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 т.130 КУпАП.

Доводи апелянта щодо відсутності доказів на відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами не є вирішальним в даному випадку, оскільки на відеозаписі зафіксовано, що працівники патрульної поліції чітко роз`яснили, що ОСОБА_1 заборонено керувати транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи захисника щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його щире бажання надати свої пояснення у суді, оскільки останній не з`явився в судове засідання апеляційного суду, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Розгляд справи місцевим судом без участі ОСОБА_1 не є вирішальною обставиною та не може бути підставою для скасування постанови місцевого суду, оскільки право на захист ОСОБА_1 забезпечено в суді апеляційної інстанції.

Також, безпідставними суд визнає доводи захисника щодо незаконної зупинки ОСОБА_1 , оскільки працівники патрульної поліції їхали за транспортним засобом ОСОБА_1 після надходження в службу «102» повідомлення про пошкодження бамперу іншій машині транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 .

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази, беззаперечно та поза розумним сумнівом підтверджує відомості викладені в протоколі та доводять вину правопорушника.

Таким чином, доводи апелянта про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, які зафіксовані на боді-камери працівників патрульної поліції.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

За таких обставин суд визнає доводи апеляційної скарги безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскарженої постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський