Справа № 484/5702/23
Провадження № 3/484/10/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Мельничук О.В., за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , захисника адвоката Бабкової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли до суду 17.10.2023 року від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого водієм ФОП " ОСОБА_3 ", одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , а зареєстрованого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №482973 від 13.10.2023 року, 13.10.2023 року 01.00 год. в с.Кримка по вул. Гречаного, 6 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «RENAULT PREMIUM» д.н.з. НОМЕР_2 будучи учасником ДТП вжив спиртні напої пиво, після ДТП за його участю, до проведення освідоцтва на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку. Водій від проходження освідоцтва відмовився.

Своїми діями, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.10 «є» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

До протоколу додано записи відео з боді-камери поліцейського, письмові пояснення ОСОБА_2 ; схему місці ДТП від 13.10.2023 року, довідку про отримання особою посвідчення водія.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, його захисник Бабкова О.С. в судовому засіданні вказала, що останній про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просила проводити розгляд справи у його відсутність та підтримала раніше подані нею заперечення. Так, 06.05.2024 року від ОСОБА_4 надійшли до суду заперечення, у яких вона зазначила про не визнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та просила закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, наголосивши на тому, що її підзахисний не вживав спиртні напої ні до ДТП, ні після. До приїзду працівників поліції сам вчиняв дії, направлені на ліквідацію наслідків ДТП, розчищав проїжджу частину. Дуже хвилювався та випив якісь ліки з аптечки, бо дуже розболілося серце, адже автомобіль та вантаж, який він перевозив, були не його, розумів їх вартість. Коли приїхали працівники поліції, то зовсім не знав як себе поводити, адже перший раз був в такій ситуації, тому робив все, що йому казали працівники поліції, які запевнили що так буде краще і швидше. Також вказала, що відео з боді-камери поліцейського містить два відеофайли, які датовані 13.10.2023 року. Перший відеофайл розпочинається о 08:56:15 год. та закінчується о 09:11:05 год. На вказаному відео чітко зафіксовано, що пояснення ОСОБА_2 диктує поліцейський, а ОСОБА_2 лише його записує під диктовку. Окрім цього, наданому відео чітко зафіксований час відмови ОСОБА_2 від проходження освідування на стан сп`яніння 09:05:00 год. , а протокол відносно ОСОБА_2 складено о 08:55 год., тобто час складення протоколу передує часу відмови від проходження освідування на стан сп`яніння, шо грубо порушує чинне законодавство та Інструкцію оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 р. На відео чітко видно, що ОСОБА_2 перебуває в нормальному стані, ознак алкогольного сп`яніння не видно. За таких обставин, просила суд критично оцінити наданий працівниками поліції CD-диск з відеофайлами, на яких зафіксовані вказані порушення та розбіжності.

Вислухавши позицію сторони захисту, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заперечення захисника правопорушника, оглянувши відеозапис правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Норма ч. 4 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п. 2.10 «є» Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №482973 від 13.10.2023 року, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv.theUnitedKingdom),п.161,SeriesAзаява №25),оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України»№ 39598/03від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 8 Конституції України «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №482973 від 13.10.2023 року, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він 13.10.2023 року 01.00 год. в с.Кримка по вул. Гречаного, 6, керуючи автомобілем «RENAULT PREMIUM» д.н.з. НОМЕР_2 будучи учасником ДТП, з його слів вжив спиртні напої пиво, після ДТП за його участю, до проведення освідоцтва на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку та від проходження освідоцтва відмовився.

При цьому, приписами ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Отже, ч. 4 ст. 130 КУпАП не передбачає настання відповідальності за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, яка розглядається не інакше як в сукупності з іншими доказами по справі.

Виходячи з наведеного, обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4ст. 130 КУпАП, в даному випадку є підтверджений належними, допустимими та беззаперечними доказами факт вживання водієм транспортного засобу алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди саме за його участю або ж вживання водієм транспортного засобу алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи та відеозаписи жодним чином не підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки не містять доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню у даній справі.

Так, відеозаписами, які містяться на доданому до протоколу диску підтверджується факт складення протоколу 13.10.2023 року о 08.55 год., тоді як час відмови ОСОБА_2 від проходження освідування на стан сп`яніння 09:05:00 год., тобто час складення протоколу передує часу відмови від проходження освідування на стан сп`яніння, шо грубо порушує чинне законодавство, з чим погоджується суд.

Крім того з відеозапису вбачається, що пояснення ОСОБА_2 диктує поліцейський, а ОСОБА_2 лише його записує під диктовку, а, тому письмові пояснення ОСОБА_2 додані до протоколу суд вважає не належним доказом.

Поряд з цим, відомості про факт вживання ОСОБА_2 алкоголю після ДТП, окрім його пояснення під відеозапис не доводять факту вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Тобто, жодних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_2 вимог пункту 2.10«є» Правил дорожнього руху за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин суду не надано.

Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у матеріалах справи відсутні.

Відтак, зроблені поліцейським висновки про винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП ґрунтуються виключно на усних поясненнях самого ОСОБА_2 , які зафіксовані на відеозапису з нагрудної камери поліцейського, наданих ним під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення без роз`яснення ст. 63 Конституції України, а тому не можуть бути покладені в основу доведення його вини.

Отже, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_2 не підлягає адміністративній відповідальності за ч. 4 ст.130 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 24, 33, 130, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: підпис. О.В. Мельничук