Справа № 750/6925/24
Провадження № 3/750/2284/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Сапон А.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, де зазначено, що він 05.05.2024 о 17.09 год. по пр. Миру, 169 в м. Чернігові, керував автомобілем марки «BMW» номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, та пояснив, що він їхав по пр. Миру, не порушуючи жодних правил дорожнього руху. Рухаючись у вказаному напрямку, він помітив, що за ним їде патрульний автомобіль. Проїхавши деякий час за ним, працівники поліції чомусь потім увімкнули проблискові маячки та змусили його зупинити транспортний засіб. Після зупинки його авто, працівники поліції повідомили йому, що в них є інформація, що водій даного транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння та попросили його зняти з обличчя окуляри, щоб подивитись на його очі, після чого працівники поліції повідомили йому, що у нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння та йому необхідно пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому жодних пояснень з приводу того звідки у них така інформація та яка була причина зупинки його авто, працівники поліції йому не повідомили. Оскільки ОСОБА_1 був впевнений, що він не вживав жодних наркотичних засобів та йому потрібно було відвезти дитину додому, він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте одразу після того, як відвіз свою дитину, він самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан сп`яніння. На підтвердження чого надав випуску з лікарні про відсутність у нього ознак сп`яніння.

Також ОСОБА_1 зазначив, що через день після цих подій, його знову зупинили працівники поліції без будь-яких на те підстав та знову повідомили йому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти йому огляд на стан наркотичного сп`яніння. На цей раз він вже погодився пройти огляд та поїхав з працівниками поліції до медичного закладу, де здав зразки сечі, після чого в нього знову не підтвердились ознаки жодного сп`яніння. ОСОБА_1 вважає такі дії працівників поліції незаконними, та такими, що порушують його права, як громадянина, у зв`язку з чим, він просить закрити дане провадження за відсутністю складу правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_2 , повідомив, що патрулюючи вулиці в м. Чернігів, 05.05.2024 вони отримали інформацію від перехожого, анкетні дані якого вони не встановлювали, що водій автомобіля марки «BMW» номерний знак НОМЕР_1 може перебувати у стані сп`яніння. Після чого вони побачили даний автомобіль на дорозі та зупинили його з метою перевірки інформації. При цьому працівник поліції пояснив, що дане звернення невідомого громадянина не було офіційно зареєстроване.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівника поліції та, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП.

За змістом ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 6 Закону України «Про Національну поліцію» констатує, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений без будь-яких явних порушень ним правил дорожнього руху, або ж інших причин, які б давали працівникам поліції право зупинити вказаний автомобіль.

Не містить таких причин і долучений до матеріалів справи рапорт працівника поліції, оскільки з такого лише вбачається, що автомобіль марки «BMW» номерний знак НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції на підставі п. 3 ст. 35 статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію», разом з тим в судовому засіданні працівник поліції не зміг пояснити, яким чином вони отримали таку інформацію, тобто не було зафіксоване не саме звернення громадина, з приводу можливого керування ОСОБА_1 автомобілем у стані сп`яніння, ні анкетні данні самого заявника, що свідчить про можливе недотримання працівниками поліції своїх службових повноважень, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, не дивлячись на грубі порушення своїх прав працівниками поліції, ОСОБА_1 добровільно звернувся до медичного закладу, з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після проходження якого, у ОСОБА_1 не було виявлено ознак наркотичного сп`яніння, відповідно до виписки № 321 КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» від 05.05.2024.

Більш того, під час його повторного зупинення, також працівниками поліції за нібито керування у стані наркотичного сп`яніння, у ОСОБА_1 знову не було виявлено жодних ознак сп`яніння, відповідно до висновку № 396 КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» від 08.05.2024.

Вина особи має бути доведена беззаперечно і не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП , суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Таким чином, відповідно до викладеного, а саме із пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданих нею доказів, показів свідків та перевірених у судовому засіданні матеріалів справи, однозначно не слідує, що ОСОБА_1 в дійсності було вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і це не спростовується вищенаведеними доказами справи.

Інші докази, які б свідчили про його вину суду надані не були.

Виходячи з установленого, а саме недоведеності того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно керувала транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, це не може бути підставою для притягнення її до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто є безпосередньою умовною для закриття провадження в справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого означеною нормою закону.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 245, 247 п. 1, 253, 284 п. 3, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя А.В. Сапон