ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 Справа №607/13790/24 Провадження №3/607/6046/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого приватним підприємцем,

за ст. 124; 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_2 за ст. 124; 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

З протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 815379, 815380 від 12.06.2024 вбачається, що 08.06.2024 о 14 год 40 хв на кільцевій дорозі 5 км + 500 м Львівської області с. Зимна Вода, водій ОСОБА_2 , керуючи мотоциклом «BMW R 1300 GS» номерний знак НОМЕР_1 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не реагував на її зміну, здійснюючи маневр випередження, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка рухалася у попутному напрямку, що спричинило до пошкоджень даних транспортних засобів. ОСОБА_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події, чим порушив п.2.3(б), 2.10(а, д), 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124; 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні захисник пояснив, що вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_2 визнає та щиро розкаюється у вчиненому, однак стосовно вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП пояснив, що ОСОБА_2 не відчув зіткнення, тому і не зупинився. Умисно не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди, відтак, просить адміністративну справу за ст. 122-4 КУпАП відносно нього закрити.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Судом встановлено, що 08.06.2024 о 14 год 40 хв на кільцевій дорозі 5 км + 500 м Львівської області с. Зимна Вода, водій ОСОБА_2 , керуючи мотоциклом «BMW R 1300 GS» номерний знак НОМЕР_1 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не реагував на її зміну, здійснюючи маневр випередження, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка рухалася у попутному напрямку, що спричинило до пошкоджень даних транспортних засобів, чим порушив п.2.3(б), 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 2.3(б), 13.1 Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_2 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 815379 від 12.06.2024, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; схемою місця ДТП, яка сталася 08.06.2024 о 14 год 40 хв на кільцевій дорозі 5 км + 500 м Львівської області с. Зимна Вода; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 08.06.2024 та ОСОБА_2 від 11.06.2024; фотокопіями вчинення ОСОБА_2 даного адміністративного правопорушення.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

За даних обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Згідно ст. 23 КУПАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення це щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд дійшов висновку, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума прожиткового мінімуму на 2024 рік, встановлена ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 р. № 3460-IX, і становить для працездатних осіб 3028,00 грн.

Отже, слід стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Крім цього, слід зауважити, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до положень п. 2.10 (а, д) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Об`єктивна сторона даної статті виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у форма прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Згідно досліджених у судовому засіданні доказів, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, характер пошкоджень, які є незначними, беручи до уваги те, що останній не відчув зіткнення та не мав цілеспрямованого наміру уникнути від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки його дії не були спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, суд вважає, що в нього був відсутній умисел вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи не містять прямих доказів навмисного залишення ОСОБА_2 місця дорожньо-транспортної пригоди з умислом уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, за таких обставин вважаю, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП, слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 9, 23, 33, 34, 40-1, 124, 245, п. 1 ст. 247, ст. 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_2 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. М. Вийванко