Справа № 308/9914/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, тимчасово не працює, місце проживання АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

01 червня 2024 року о 14 год. 00 хв. на околиці населеного пункту Чоп Ужгородського р-ну на відстані 150 метрів до державного кордону на напрямку 358 прикордонного знаку «У» був виявлений та затриманий ОСОБА_1 під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в період воєнного стану у складі групи осіб, за що відповідальність передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник не зявились, подали заяву у якій просили, провести судове засідання у їх відсутності.

В судовому засіданні 24.07.2024 року:

представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат Самолюк В.В. зазначив, що ОСОБА_1 не мав наміру незаконно перетнути кордон, мав з друзями зустріти маму в Чопі, крім того долучив до матеріалів справи копії квитків Пюра Людмили Пардубіце-Чоп, та квитіків ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 зазначив. що не мав наміру незаконно перетинати кордон, у м. Чоп мав зустріти маму, якій передати хвору собаку, мама спеціально їхала з Чехії, друзі поїхали з ним за команію, всі мали намір повернутись назад, про що сідчать квитки на потяг, зокрема і в зоротньому напрямку. Крім того у нього не має підстав покидати територію України, у нього всі військово-облікові документи наявні, про що свідчить той факт, що працівники ТЦК його відпустили, після того як прикордонники їх туди відвезли. Вважає дії прикордонної служби незаконним та просить провадження відносно нього закрити.

представник прикордонної служби обставини викладені в матеріалах справи підримав, пояснив, що четверо осіб, троє хлопців та дівчина були затримані ним недалеко від прикордонного знаку, вони не змгли пояснити причини свого перебування як в Чопі так і у місці д він їх затримав, в одного з хлопців в телеіоні він знайшов переписку, де була фраза , а саме щось на кшалт - "Будьте обережні там можуть бути прикордонники". Разом з тим, коли він привіз їх на вокзал для офрмлення документів, він бачив там маму з дівчинкою яку теж спочатку затримав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі приходжу до наступних висновків.

У підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення до протоколу додано протокол про адміністративне затримання від 01 червня 2024 року, протокол огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 01 червня 2024 року, рапорт інспектора прикордонної служби від 01 червня 2024 року.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивну сторону цього правопорушення становлять такі альтернативні діяння: 1) перетинання державного кордону України пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а також 2) спробу такого перетинання.

Із суб`єктивної сторони дане адміністративне правопорушення вчиняється з прямим умислом тобто, особа усвідомлює, що незаконно перетинає кордон і бажає вчинити такі протиправні дії.

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №143111 від 02 червня 2024 року, громадянину ОСОБА_1 ставиться у вину, що він 01 червня 2024 року 02 червня 2024 на околиці населеного пункту Чоп Ужгородського р-ну на відстані 150 метрів до державного кордону на напрямку 358 прикордонного знаку «У» був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в період воєнного стану у складі групи осіб.

Суд зазначає, що для наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП необхідна наявність всіх його ознак, а саме об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Разом з тим, з наданого протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів не видається можливим встановити ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП. З наданих суду доказів неможливо встановити прямий умисел в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо спроби незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску.

Водночас, ОСОБА_1 надав суду докази яким чином від доїхав до м.Чоп, інформація щодо прибуття його матері Пюра Людмили до м. Чоп з Чехії, теж знайшла своє підтвердження, у ОСОБА_1 та його друзів були наявні квитки у зворотньом напрямку.

Доказів того, що в ОСОБА_1 чи будь кого з його друзів, була вилучена переписка, з якої можливо зрозуміти намір незаконного перетину державного кордону, суду не надано.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно приписів ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Леванте проти Латвії» неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно достатті 62 Конституції Українивина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.204-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою,щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя К.С. Дегтяренко