КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №940/1423/23 Суддя І інстанції - Мандзюк С.В.
Провадження № 33/824/1325/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тетіївського районного суду Київської області від 10.01.2024, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Тетіївського районного суду Київської області від 10.01.2024, ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Постановою суду встановлено, що 21.11.2023 року о 19 годині 42 хвилинів с. Кашперівка по вул. Шкільна водій керував транспортним засобом - мопедом HONDA DIO з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився на безперервну зйомку нагрудної камери, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Тетіївського районного суду Київської області від 10.01.2024 та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що на відео, яке наявне в матеріалах справи працівники поліції пропонують йому пройти огляд на стан сп?яніння у лікаря-нарколога, але працівники поліції не назвали жодної підстави для даного огляду. В той же час, в зазначеному протоколі працівника поліції не встановлено, що працівники поліції перевіряли в нього наявність ознак наркотичного сп?яніння, що також підтверджується наявним відеозаписом.

Крім того, апелянт зазначає, що у порушення ч. 1 ст. 266 КУпАП, після того, як відносно нього склали адміністративний протокол, і він запитав у працівників поліції «що далі?», працівники поліції відповіли йому « Що нічого, і він може їхати куди хоче».

Апелянт вказує, що в протоколі серії ААД №017255 є виправлення в графі де описуються підстави складення правопорушення. Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутня форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Ющенка Р.С., який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.5. ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 017255 від 21.11.2023, який складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 .

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. При огляді у ОСОБА_1 було виявлено мундштук для вживання наркотичних засобів та суху подрібнену речовину зеленого кольору з характерним запахом, з приводу чого була викликана слідчо-оперативна група. На запитання працівника поліції, коли останній раз вживав наркотичні засоби, ОСОБА_1 відповів: «дньом». Після цього, працівники поліції повідомили, що у них є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом під дією наркотичних речовин та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, у зв`язку з чим працівники поліції роз`яснили, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, що було зрозумілим ОСОБА_1 , і після цього склали протокол.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не назвали жодної підстави для огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння є неспроможними з огляду на те, що після зупинки ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху, сам ОСОБА_1 не заперечував факт вживання ним в цей же день наркотичних засобів.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі про виправлення в протоколі про адміністративне правопорушення, то такі доводи апелянта є безпідставними і спростовуються самим протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 017255, в якому повно та правильно викладено суть правопорушення; виходячи з характеру вчинених дій, вказані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 та його дії щодо ухилення від огляду; є вказівка на порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, про що він засвідчив своїм підписом. В своїх поясненнях по суті адміністративного правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що не заперечує. Отже, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 017255 від 21.11.2023 складений щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що у матеріалах справи відсутня форма направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, ніяким чином не впливає на законність прийнятого судом рішення та на доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тим більше, що відмова особи, у якої було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку є підставою для складання відповідного протоколу, а не підставою для видачі направлення для проходження медичного огляду.

Також є неспроможними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції ч.1 ст. 266 КУпАП, оскільки такі доводи не спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а лише можуть свідчити про неналежне виконання уповноваженими особами патрульної поліції своїх обов`язків.

Відтак, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Тетіївського районного суду Київської області від 10.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 10.01.2024, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал