Справа № 529/304/24
Провадження № 3/529/164/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є. розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з СПД №2 Полтавського РУП ВП №2 ГУНП в Полтавській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, РНОКПП у матеріалах справи відсутній, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності:

за ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

02.04.2024 близько 13 год. 39 хв. водій ОСОБА_1 по польовій дорозі Орданівка-Жоржівка керував автомобілем DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, який встановлено за допомогою газоаналізатора Drager 6810 та проведений зі згоди водія на місці зупинки. Результат огляду позитивний і складає 1,86 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Також водій ОСОБА_1 02.04.2024 близько 14 год. 41 хв. водій ОСОБА_1 по польовій дорозі Орданівка-Петро-Давидівка керував автомобілем DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу ALKOTESТ на місці зупинки та проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча неодноразово повідомлявся про дату, час та місце проведення судового розгляду. Поштові конверти повернуті без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, суд виконав передбачений статтею 277-2 КУпАП обов`язок з приводу повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про дату і місце розгляду справи, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.06.2021 в справі № 2-6236/11 (провадження № 61-6596ск20).

Також слід зазначити, якщо судова повістка-повідомлення направлена судом за належною адресою і її повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, дату судового засідання тощо.

Таким чином, сам лише факт неотримання особою поштової кореспонденції, якою суд надсилав судову повістку-повідомлення про виклик в судове засідання за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її не отриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неявки у судове засідання, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою учасника судового провадження щодо отримання кореспонденції, який зазначив таку адресу для направлення кореспонденції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення.

Також слід зазначити, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завжди завчасно розміщується на офіційній сайті суду в розділі «Стан розгляду справ», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що незважаючи на всі, передбачені законом заходи, вжиті судом, для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час, день та місце судових засідань, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився та не звертався до суду з будь-якою заявою чи клопотанням.

Враховуючи вказане та відповідно до ст. 268 КУпАП, з метою розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом ч.1 ст.15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (п.2.9а ПДР) підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 02.04.2024 серії ААД № 296992, відповідно до якого ОСОБА_1 02.04.2024 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який вчинено повторно протягом року. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, під постійну відеофіксацію на нагрудну бодікамеру поліцейського;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- направленням особи на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння;

- результатами спеціального технічного засобу ALKOTEST 6820 від 02.04.2024, згідно якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становив 1,86 проміле;

- відеозаписами із нагрудної бодікамери поліцейського від 02.04.2024, на яких зафіксовано водія ОСОБА_1 , якого зупинено працівниками поліції, коли той керував автомобілем марки DAEWOO LANOS та проходження ним огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП (п.2.5 ПДР), то вина останнього у вчиненні такого підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 02.04.2024 ААД № 296969 відповідно до якого ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського від 02.04.2024 з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази є належними, допустимим та достатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Працівниками поліції дотримані вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надано.

Таким чином ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з довідки СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП України в Полтавській області, посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучено працівниками поліції, для тимчасового зберігання.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

За змістом ст.23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його винність у вчиненні вказаних правопорушень повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, тому приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпП та із застосуванням ст.36 КУпАП.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 280, 283 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

- за ч.1 ст.130 КУпАП виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя: Л.Є. Петренко