Справа № 740/1796/24
Провадження 3/740/904/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В., захисника адвоката Матроса І.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

16.03.2024 о 00 год. 50 хв. в с.Вертіївка Ніжинського району по вул. Миру, буд.126 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Santa FE, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, адвокат Матрос І.М. не заперечував щодо розгляду справи за відсутності останнього, та повідомив, що ОСОБА_1 відомо про час, дату та місце розгляду справи.

Адвокат Матрос І.М. просив закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, пославшись на проведення медичного огляду водія з порушенням Інструкці про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, завердженого спільним наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015, а отже висновок щодо його результатів є неналежним доказом. Окрім цього зазначив, що відео, що додане до протоколу також є неналежним доказом, оскільки не містить відповідного номеру.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за Правилами дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями свідків, засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16.03.2024, складеного на підставі акту медичного огляду ОСОБА_1 №19 від 16.03.2024. Згідно пункту п.18 Акту для огляду був використаний технічний засіб Алкофор 307, результат обстеження 1, 38 ‰.

Як вбачається із відеозапису, перші спроби ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою спеціального засобу, були невдалими, оскільки останній здійснював видих повітря до надходження звукового сигналу, що перешкоджало активізуванню системи забору. При наступній спробі, при виконанні всіх необхідних дій, результат тестування показав 1,38 промилле.

Що стосується зауваження захисника на те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є недопустимим доказом, то воно також не є обґрунтованим, оскільки на долученому до матеріалів справи диску та відтвореному у судовому засіданні, знаходяться кілька відеозаписів, які складаються з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксований момент (дата та час) спілкування ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції, а також факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку.

Підстав визнавати відеозапис недопустимим доказом з мотивів відсутності номеру суддею не встановлено.

Відеозапис є одним із сукупності доказів у справі, які суд у відповідності до ст.252 КУпАП оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також суддя відхиляє доводи захисника про порушення порядку проведення огляду, виходячи з такого.

Так, порядок проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі регулюється розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції визначено, що використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно з пунктами 15, 16 розділу ІІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Суд приймає до уваги, що пункт 9 Інструкції вимагає, щоб використовувані засоби вимірювальної техніки при огляді особи мали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку.

На вимогу судді медичним закладом надано копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора АлкоФор 307 серійний номер Q №226 (чинне до 24.08.2024), який відповідає вимогам ДСТУ 8950, ЕД.

Отже Інструкція дозволяє використання для проведення дослідження засобу вимірювальної техніки, і як видно із відеозапису, ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу.

Із інших наданих судді документів, вбачається, що КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М.Галицького» Ніжинської міської ради Чернігівської області входить до переліку закладів охорони здоров`я області, які мають право на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого наказом Управління охорони здоров`я облдержадміністрації № 36 від 29.01.2024.

Згідно додатку до наказу по КНП «Ніжинська ЦМЛ ім. М.Галицького» №65 від 08.02.2024, лікар ОСОБА_2 , входить до списку лікарів, які пройшли навчання та допущені до проведення огляду на виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже будь-яких суттєвих порушень порядку проведення його огляду на стан сп`яніння, які потягли за собою не дійсність висновку медичного огляду, суддею не встановлено.

Обгрунтованих підстав вважати, що огляд був проведений не лікарем ОСОБА_2 суддею також не встановлено.

Щодо доводів захисника з приводу того, що водієві працівники поліції не пропонували на місці пройти огляд за допомогою спеціального засобу суддя зазначає, що дані обставини жодним чином на впливають на причинно-наслідковий зв`язок між діями водія ОСОБА_1 , а саме керування автомобілем, та наслідками проходженням огляду на стан сп`яніння із позитивним результатом, що підтверджується висновком про проходження медичного огляду, та не впливають на склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Навпаки, медичним висновком, який не викликає в суду сумнівів встановлено, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння - 1,38 проміле.

Крім того, ОСОБА_1 не висловлював прохання проходження освідування на місці зупинки транспортного засобу та не заперечував його проходження в закладі охорони здоров`я, що спростовує посилання на порушення вимог ст.266 КУпАП.

Будь-яких дій працівників поліції щодо примушення водія ОСОБА_1 до проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не встановлено.

Відповідно до Розділу І п.12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В дотримання вимог Інструкції, ст.266 КУпАП поліцейський направив ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я НЦМЛ, де був проведений огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота.

Дійсно у направленні та акті, складених поліцейським маються описки у прізвищі водія транспортного засобу, якій направляється на огляд - «Холодов», разом з цим, вказана обставина не є підставою для визнання результатів медичного огляду саме водія « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » не дійсним.

Окрім цього, суддя виходить з того, що вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті, чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

При цьому, порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело.

Розглядаючи справу, суд зобов`язаний врахувати допущені порушення закону, які мали місце під час збирання доказів, однак такі порушення не можуть бути безальтернативною підставою для того, щоб суд залишив такі докази без оцінки, відкинувши їх як недопустимі, не з`ясувавши питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень на достовірність отриманих відомостей.

У даній справі порушення, про які зазначає захисник, не вплинули на можливість встановлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючі наведене, суддя дійшла переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.33 КУпАП, щодо накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя накладає адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» 605 грн. 60 коп. судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 221, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя

ухвалила:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Строк звернення постанови до виконання три місяці.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О.Гагаріна