Справа № 756/3568/24
Номер провадження № 3/756/2058/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Пономаренка А. А.,

за участі секретаря судового засідання Філіпова М. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

УСТАНОВИВ:

14.03.2024 близько о 00:38 год. було виявлено, що ОСОБА_1 надає послуги з перевезення пасажирів (таксі) за допомогою мобільного додатку «Uklon», зокрема транспортним засобом, легковим автомобілем, марки «Kia», моделі «K5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою м. Київ, вул. Богатирська, у районі будинку № 32, без ліцензії на здійснення такого виду господарської діяльності, чим порушив п. 24 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Отже, ОСОБА_1 учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме порушення порядку провадження господарської діяльності.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся, але причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надав. Однак слід урахувати, що вказана особа була належним чином повідомленою, зокрема відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП України. При цьому, на думку суду, учасник справи, який задіяний в її розгляді, зобов`язаний з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Ці висновки дають підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , ураховуючи введення воєнного стану на території України.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає порушення порядку проведення господарської діяльності - провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності,якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю слід розуміти, діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, то мають цільову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації як суб`єкта господарювання, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Досліджені докази, зокрема відомості, що наведені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 545126 від 14.03.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 , відеозапис, свідчать про те, що в розумінні ст. 251 КУпАП, вони є належними, допустимими та такими, які дають можливість суду прийняти рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

При цьому, указані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить обставини здійснення господарської діяльності без наявності відповідної ліцензії.

Так, з наведеного відеозапису вбачається, що 14.03.2024 близько о 00:38 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, легковим автомобілем, марки «Kia», моделі «K5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою м. Київ, вул. Богатирська, у районі будинку № 32 де був зупинений працівниками поліції та виявили, що разом з водієм у вказаному транспортному засобі перебуває інша особа. Так, суд ураховує, що на запитання працівників поліції щодо здійснення господарської діяльності з перевезення пасажирів та наявності в нього відповідної ліцензії ОСОБА_1 повідомив, що не здійснює такої діяльності оскільки особу яка з ним знаходилась в момент зупинки транспортного засобу попросили підвезти його знайомі до місця його проживання. Також, особою, уповноваженою складати адміністративний протокол, окрім відібрання пояснень від пасажира ОСОБА_2 , було здійснено перевірку провадження господарської діяльності ОСОБА_1 , зокрема перевірено особистий мобільний телефон із встановленим мобільним додатком «Uklon» який містить інформацію про здійснені виклики ОСОБА_1 . Суд урахував, що в матеріалах справи відсутні підтвердження викликів ОСОБА_1 через мобільний додаток «Uklon», однак на досліджуваному відеозаписі останній не заперечував щодо наявності в нього такого мобільного додатку та наявності відповідних викликів, а отже в суду відсутні сумніви щодо здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів.

Також, виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а згідно з аналізу положень ст. 255 КУпАП, суд позбавлений права здійснювати збирання доказів на підтвердження винуватості особи в учиненні адміністративного правопорушення (брати на себе функції обвинувачення) оскільки це не відноситься до дискреції суду, а належить до уповноважених органів, зокрема органів Національної поліції України.

Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 , оскільки вона знайшла своє повне підтвердження в суді.

При накладенні стягнення суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан: ОСОБА_1 не працює, не є особою з інвалідністю.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34, 35 КУпАП України, пом`якшують або обтяжуть відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Ураховуючи особистість, майновий стан та ступень винуватості ОСОБА_1 характер та суспільну небезпеку вчинених ним правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 164, 188-28, 221, 247, 268, 276, 277, 278, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Оболон.р-н/21081100, код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026006, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Оболон.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN) UА0026006; код класифікації доходів бюджету: 22030101 (суд.збір), найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (державна судова адміністрація України, 050), у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя А. А. Пономаренко