ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2151/24

24 червня 2024 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Грипіч Л. А. розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, за ч.1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2024 року близько10:00 год., громадянка ОСОБА_1 за місцем свого проживання неналежним чином виконує батьківські обов`язки щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки дитина має багато пропусків занять у навчальному закладі без поважних на те причин, малолітній втікає з будинку, про місце його перебування матері не відомо, дитина схильна до девіадентної поведінки і бродяжництва.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 оскільки присутність особи при розгляді даної категорії справ в розумінні ст. 268 КУпАП не є обов`язково.

Суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При притягненні до відповідальності та визначення виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже, враховуючи особу правопорушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, інші обставини справи, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, який буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КупАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.22 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяЛ. А. Грипіч