Справа № 439/567/24 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 33/811/916/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Галушки Василя Васильовича на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 14 травня 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 14 березня 2024 року, о 21 годині 45 хвилин, по вулиці Щурата, 8, місто Броди, Золочівський район, Львівська область, керував транспортним засобом марки: «Renault Megan Scenic», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимогу пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Галушка В.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бродівського районного суду Львівської області від 14 травня 2024 року, оскільки участі в розгляді справи вони не приймали про результат розгляду справи дізналися 5 червня 2024 року.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що постанова місцевого суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Наголошує, що докази долучені до матеріалів справи отримані з порушенням чинної процедури визначеної законодавством України.

Повідомляє, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не складався у двох примірниках та не був вручений водію, в ньому не зазначено результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із чим такий є недійсним. Відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить електронно-цифрового підпису суб`єкта владних повноважень.

Звертає увагу, що місцевим судом не досліджено клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, не перевірено матеріали справи, порушено вимоги ст. 280 КУпАП.

3 липня 2024 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява від адвоката Галушки В.В., у якій він просить проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його адвоката, апеляційну скаргу просить задоволити в повному обсязі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та заяви адвоката Галушки В.В., який просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Галушки В.В.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №666747 від 14 березня 2024 року (а.с. 7), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megan Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія, з застосуванням спеціального приладу «Alcotest Drager 6810», результат 1,34 проміле, від керування транспортним засобом він відсторонений;

- роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6810» (а.с. 3), з якої встановлено, що огляд було проведено о 21 год. 54 хв., 14 березня 2024 року, результат огляду 1,34 проміле, з результатом водій ознайомлений, що підтвердив своїм підписом;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, з результатом огляду водій погодився, що підтвердив своїм підписом;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), відповідно до якого водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови);

- письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 (а.с. 6), згідно із яким він зобов`язується не керувати транспортним засобом «Renault Megan Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , на протязі 24 год.

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії ЕНА №1659386 від 14 березня 2024 року (а.с. 8), згідно із якою водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.34 ПДР України;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 9), з яких вбачається, що він керував транспортним засобом «Renault Megan Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції у зв`язку із порушенням ПДР України, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав 1,34 проміле, з результатом погодився, оскільки вживав лікарські засоби;

- рапортом капрала поліції І. Крета (а.с. 10), згідно із яким працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Renault Megan Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідала обстановці, порушення координації рухів, у зв`язку із чим проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager», результат 1, 34 проміле, після чого запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від якого він відмовився;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «Renault Megan Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із порушеннями ПДР України, під час опитування працівниками поліції у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що водій погодився. Працівниками поліції надано ОСОБА_1 герметично запаковану трубочку, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 1,34 проміле, з результатом він погодився та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, зазначав, що вживав алкоголь день перед тим. Патрульними роз`яснено водію права та обов`язки, ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після чого водій надав письмове пояснення та отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Працівниками поліції вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсторонено його від керування транспортним засобом.

Апеляційний суд не приймає до уваги аргументи апелянта, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не складався у двох примірниках та не був вручений водію, оскільки такі спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було описано вище за текстом.

Доводи апелянта, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння не зазначено результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим такі не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки він погодився з результатом огляду (1,34 проміле), що зафіксовано на відеозаписі, долученому до матеріалів судової справи.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення

За таких обставин, суд вважає, що доводи апелянта неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№666747 від 14 березня 2024 року (а.с. 7), а саме опитування водія та процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції та працівників медичного засобу порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог ст. 266 КУпАП, оскільки, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер» та погодився із результатом, від проходження даного огляду в медичному закладі відмовився.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Галушки В.В. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокату Галушці Василю Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови Бродовського районного суду Львівської області від 14 травня 2024 року.

Постанову Бродовського районного суду Львівської області від 14 травня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Галушки Василя Васильовича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.