Справа № 462/4472/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А. І., розглянувши матеріали справи, які надійшли Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (згідно даних протоколу серії ЗхРУ № 283199 від 29.05.2024 року),

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

Опис обставин, установлених в ході розгляду справи.

Протоколом про адміністративне порушення серії ЗхРУ № 283199 від 29.05.2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 29.05.2024 року о 21 год. 30 хв. в пункті контролю для залізничного сполучення «Львів» на території Залізничного району міста Львова в ході оформлення потяга № 715 «Київ-Львів-Перемишль» після неодноразово повторної законної вимоги (3 рази) військовослужбовця ДПСУ не виконав законні вимоги, а саме на вимогу залишити потяг № 715 у зв`язку із відсутністю підстав для виїзду за кордон на період дії воєнного стану на території України, неодноразово відмовлявся покинути зону прикордонного контролю, чинив фізичний супротив, не реагував на законні вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби України, внаслідок чого був затриманий прикордонним нарядом «Старший прикордонних нарядів у пункті пропуску» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) НОМЕР_1 прикордонного загону.

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 органом прикордонної служби кваліфіковано за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснені при складанні протоколу.

Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Уповноважений представник Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , у судовому засіданні наполягав на вказаній кваліфікації дій правопорушника, просив суд визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10КУпАП та призначити покарання у межах санції статті.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Уповноважений захисник ОСОБА_1 адвокат Яковенко С. М., у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) надав пояснення (в тому числі письмові), щодо обставин справи, просив суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, 26.06.2024 року (вх. № 15131) від уповноваженого захисника ОСОБА_1 адвоката Яковенко С. М., на адресу Залізничного районного суду надійшло письмове клопотання (Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.06.2024 року) про зміну територіальної підсудності у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП дана справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Враховуючи позицію адвоката Яковенко С. М., який вважав за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_1 , а також принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Так, зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи у розумні строки, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку учасників справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Застосоване судом законодавство при розгляді справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення згідно до вимог ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законодавством, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на засадах суворого додержання законності і принципів презумпції невинності, згідно з якою особа, що притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки протилежне не буде доведено і зафіксовано у встановленому законом порядку.

Поряд із загальними принципами, характерними для всього адміністративного процесу (законності, об`єктивної істини, рівності громадян перед законом, оперативності тощо), провадженню в справах про адміністративні правопорушення значною мірою більше, ніж іншим провадженням, властивий принцип економічності, що, однак, не означає, що справи повинні розглядатися поверхово.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачено, що злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, - передбачає адміністративну відповідальність.

У справі «Проніна проти України», № 63566/00, від 18.07.2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Оцінка та висновки суду щодо обставин справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 283199 від 29.05.2024 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому є доказом у розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, а його вина підтверджується даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 283199 від 29.05.2024 року;

- протоколі про адміністративне затримання від 29.05.2024 року;

- відеоматеріалах;

- рапортах інспекторів прикордонної служби від 30.05.2024 року;

- довідці за результатами перевірки підсистеми «Ризик»;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29.05.2024 року;

- копією рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 29.05.2024 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою.

Так, оцінюючи здобуті у справі та досліджені у суді докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання у процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Вказані докази зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення та його вину, тому суд бере їх за основу при постановленні судового рішення.

Відомості, що містяться в безпосередньо досліджених судом доказах, узгоджуються між собою.

Судом встановлено, що рішення про відмову ОСОБА_1 в перетинанні державного кордону України від 29.05.2024 р. є законним, бо воно не скасоване та відсутні судові рішення про інше. Доказів про його оскарження, суду стороною правопорушника не надано. Також відсутні дані про незаконність дій працівників прикордонної служби щодо відмови в перетинанні кордону та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Таким чином, сукупністтю наявних доказів доведена відмова ОСОБА_1 від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог чи розпоряджень військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України. Вчиняючи адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , відмовився від надання йому безоплатної правової допоми, але знаходився в постійному телефонному зв`язку з захисником. Дії ОСОБА_1 з вчинення злісної непокори були свідомі, при цьому ним використовувались особливості здійснення прикордонного контролю, що проводився в потягу.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП - злісній непокорі законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Накладення адміністративного стягнення.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме: з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», як цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, так суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу.

Судові витрати.

Згідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується судовий збір 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 року складає 605 грн 60 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. 1, 9, 23, 33, ст. 185-10, 247, 276-285, 294 КУпАП, суд -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя(підпис).

З оригіналом згідно.

Суддя