Справа № 466/6216/24
Провадження № 3/466/2002/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Свірідова В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є начальником ВКГ Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 11,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№ 867207 від 30.05.2024 вбачається, що 10.02.2024 о 11.40год. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо вибоїни довжиною 0,9м, шириною 0,7м, глибиною 0,14 м на проїзній частині вулиці, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки Ауді д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 5.2.1 ДСТУ 3587-2022, ч. 3 ст. 12 Закону України "Про дорожній рух", п. 1.5 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 140 КУпАП.

На розгляд матеріалів адміністративної справи в ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду матеріалів в суді, на адресу суду подав письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи, з клопотанням про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадження у їх справі.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вживала заходів для явки до суду, оцінивши представлені суду докази, з врахуванням положень ст. 268 КпАП України, вважаю за можливе, розглянути справу у його відсутності.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, є зокрема порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, є особи, які здійснили порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Отже, відповідно до ч. 4 ст. 140 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнута лише службова або посадова особа, до кола повноважень якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або прийняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до посадової інструкції начальника ВКГ ШРА ЛМР, метою посади є забезпечення благоустрою району у межах, визначених Львівською міською радою. Згідно з п. 3.1 посадової інструкції, ОСОБА_1 зобов`язаний організовувати роботу, яка входить до компетенції ВКГ ШРА ЛМР.

Відповідно до п. 3.2 посадової інструкції, головний спеціаліст ВКГ ШРА ЛМР організовує роботу та здійснює контроль за технічним станом дорожньо-мостового господарства та виконує доручення начальника відділу комунального господарства.

Згідно з п. 1.1. Договору №48/Т/24 від 21.03.2024, укладеного між ШРА ЛМР та ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району», Виконавець надає Замовнику у 2024 році послуги з поточного дрібного ремонту вулично-дорожньої мережі населених пунктів, а Замовник приймає і оплачує надані Послуги.

Відповідно до п. 5.7. Договору, Виконавець зобов`язується на власний ризик своїми силами, засобами та матеріальними ресурсами, надати послуги, передбачені Додатком 1 цього Договору у такому об`ємі та якості, що відповідає будівельним нормам та правилам. Виконавець відповідає за неналежну якість наданих послуг, матеріалів і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Технічною специфікацією Додатку 1 до Договору, зокрема визначено наступні найменування робіт і витрат: знімання асфальтобетонних покриттів доріг за допомогою машин для холодного фрезерування асфальтобетонних покриттів; розбирання асфальтобетонних покриттів вручну; ямковий ремонт асфальтобетонного покриття доріг.

Відповідно до п. 7.4. Договору, Виконавець відповідає за дефекти, що виникли в результаті його діяльності. Період відповідальності за дефекти складає 1 рік з моменту підписання Сторонами акта здавання-приймання наданих послуг.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №867207 від 30.05.2024, складено відносно неналежного спеціального суб`єкта адміністративного правопорушення.

Згідно з абз. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до абз. 1, 2 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Беручи до уваги досліджені судом докази, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушення п.5.2.1, п.5.2.2 ДСТУ 3587-2022, п.1.5 ПДР України, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що 10.02.2024 о 11.40год. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо вибоїни довжиною 0,9м, шириною 0,7м, глибиною 0,14 м на проїзній частині вулиці, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки Ауді д.н.з. НОМЕР_1 , чим заподіяно матеріальні шкоди, як це зазначено у протоколі серії ААД №867207 про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

В свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, у справі відсутні.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, після всебічного повного та об`єктивного дослідження обставини справи, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, то відповідно судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановила:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 140 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Свірідова