Справа № 510/703/24 Провадження № 3/510/496/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року С у д д я Р е н і й с ь к о г о р а й о н н о г о с у д у

О д е с ь к о ї о б л а с т і Бошков І.Д.

розглядаючи матеріали, які надійшли від ВП № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешк.: АДРЕСА_1 , протягом року не вчинив адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Як виходить з наданого протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 479729 від 03.04.2024 р., гр. ОСОБА_1 03.04.2024р. о 22:15 год. в м. Рені Ізмаїльського району по вул. Б. Хмельницького, 14, керував транспортним засобом мотоциклом марки «YAMAHA» д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди правопорушника у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Drageг».

Тобто, згідно вищевказаного протоколу, своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КпАП України, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції.

Гр. ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але належним чином сповіщений про час, місце, дату розгляду справи.

Суд зазначає, що рішення ухвалюється виключно на доказах, які надані учасниками судового розгляду.

Судом в ході судового розгляду були досліджені матеріали адміністративної справи: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 479729 від 03.04.2024 р.; копія посвідчення водія ОСОБА_1 ; результат алко-тесту «Drageг»; інформація щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності; копія свідоцтва про реєстрацію т/з; компакт диск із відеозаписом; рапорт поліцейського; письмові пояснення ОСОБА_2 ; копія постанови про накладання адміністративних стягнень за ч. 2 ст. 12 КУпАП; письмові пояснення ОСОБА_1 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Таким чином, суд з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, повинен оцінити не тільки зміст протоколу, але і належність та допустимість доказів, та законність дій працівників правоохоронних органів, закладу охорони здоров`я (у даному конкретному випадку).

За загальними правилами допустимими доказами є такі докази, які отримані в порядку, встановленому законом або іншими нормативними актами.

Допустимість доказів означає правову придатність їх для використання у процесі доказування. Допустимість доказів означає, що:

фактичні дані як докази одержані уповноваженим на те суб`єктом;

фактичні дані одержані у встановленому законом порядку з дотриманням процесуальної форми, яка гарантує захист прав та законних інтересів громадян;

фактичні дані та сам процес їх одержання належним чином закріплені та засвідчені;

зібрані докази та інші матеріали кримінальної справи загалом дозволяють здійснити перевірку достовірності та законності одержання фактичних даних.

Non геfегt quіd nоtum sit judici, sі nоtum, nоn sit fіrma, judісіі - Не має значення, що відомо судді, якщо це стало йому відомо не у встановленому Законом порядку.

Так, досліджуючи адміністративні матеріали, суд прийшов до висновку, що протокол серії ААД № 479729 від 03.04.2024 р. та додані до нього докази (тест на алкогольне сп`яніння), є незаконними, такими, що складені в порушення норм, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення (статті 266) та профільної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція), виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_1 03.04.2024р. о 22:15 год. в м. Рені Ізмаїльського району по вул. Б. Хмельницького, 14, керував транспортним засобом мотоциклом марки «YAMAHA» д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

На вимогу поліцейського, водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою вимірювача вмісту алкоголю в крові (газоаналізатора) «Drageг». Результат тесту 1,43 проміле, вказаний у протоколі. Із результату тесту, долучений до матеріалів справи, встановлено, що дату, час, рік та стосовно кого вимірювався вміст алкоголю, зроблений ручкою запис « ОСОБА_1 , 25.06.1981», що ставить під сумнів зазначений доказ. Тому суд не може взяти цей тест, як основній доказ, при розгляді цієї справи.

Також треба зазначити, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставин справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Так, в матеріалах справи відсутні будь які свідки, які могли підтвердити покази вимірювача вмісту алкоголю в крові (газоаналізатора) «Drageг». Результат тесту 1,43 проміле вказаний у протоколі, але на диску наданому суду, на двох записах не видно результат алкоголю у крові. Результат алко-тесту не відображений на драгері. На відео, ОСОБА_1 стверджує, що пив пів-літра пива. Суду не зрозуміло, чому вказаний саме такий результат тесту на алкоголь. Тому суд не може взяти покази алко-тесту як доказ.

Так, відповідно до пункту 6 розділу II Інструкції, огляд водія на стан сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Тоді, як в протоколі взагалі немає жодного свідка. Також свідків не має і на відео.

Згідно до пункту 9 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема суть вчиненого адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

3 огляду на вищевикладене, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б у сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.5ст.266 КУпАП «Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним».

Відповідно до п.1ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Аналізуючи та оцінивши вищевказані докази, суд прийшов до висновку, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП слід відмовити, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.130 ч.1,245,247 п.1, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмовити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Провадження по справі закрити.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.ст. 32, 32-1 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Д. Бошков