Справа № 548/1099/24
Провадження № 3/548/310/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2024 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В. П., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Лубенського РВП ГНУП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шолохово НІкопольського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, інваліда 2 групи, неодруженого, утриманців немаючого, РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , такого, що до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 не будучи водієм і немаючи посвідчення встановленого зразка, 29.04.2024 близько 23 год. 30 хв. на 238 км автодороги Київ-Харків, керував власним транспортним засобом марки NISSAN Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зінниці не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився на відеозапис.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що дійсно у зазначений в постанові дату, місці та час був зупинений працівниками поліції, які запідозрили його в тому, що він перебуває під впливом наркотичних засобів. Запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння в медичному закладі в м. Лубни. Він спочатку погодився, але потім відмовився. Вважає себе невинуватим, так як поліцейські порушили процедуру його огляду на стан сп`яніння.

Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП доводиться наступною сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2024 серії ААД № 679242, де зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вказано, що 23.04.2024 близько 23 год. 30 хв. він на 238 км. автодороги Київ-Харків Лубенського району Полтавської області керував автомобілем NISSAN Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння ((порушення мови, координації рухів, зінниці не реагують на світло), на відео відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`янніня у визначеному Законом порядку;

- відеозаписом з бодікамери патрульного поліцейського, з яких вбачається, що 23.04.2024 о 23.31 год. працівники поліції зупиняють та підходять до автомобіля NISSAN Qashqai, за кермом якого сидить ОСОБА_1 , роз`яснюють останньому його процесуальні права, вказують на наявність у нього ознак, що вказують на перебування його в стані наркотичного сп`яніння, пропонують пройти медичний огляд у лікаря нарколога в м. Лубни. ОСОБА_1 відмовляється це зробити.

На відеозаписі зафіксовано спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 на відеозаписі видно, що поведінка останнього не відповідає обстановці. ОСОБА_1 не заперечує ту обставину, що перебуває в стані наркотичного сп`яніння, вказує, що нещодавно курив канабіс. Відмовляється їхати у лікувальний заклад, бо розуміє, що аналіз покаже, що він вживав наркотики.

П. 2.5 ПДР України має імперативну вимогу, яка покладає на водія обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння внаслідок впливу наркотичних чи токсичних речовин. На переконання суду ОСОБА_1 знав про цей свій обов`язок, але уникнув цього огляду шляхом відмови.

ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зняти із себе підозру і уникнути відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, пройшовши огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, проте цього не зробив.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП розцінюю як спосіб захисту правопорушника та намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Ці його пояснення в своїй сукупності спростовуються дослідженими доказами по справі.

В судовому засіданні встановлено, що дії працівників поліції були послідовні та узгодженні, вчинені без перевищення повноважень, права ОСОБА_1 , які б слугували підставою для визнання його невинуватим, порушені не були.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, за відсутності обставин, що пом`якшують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, падстав для накладення на нього додаткового стягнення у виді позбавленян права керування транспортними засобами немає.

При цьому вважаю необхідним звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, так як останній є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією свідоцтва, та згідно п.9 ст. 5 Зукону України "Про судовий збір" повинен бут звільненй від його сплати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 9, 23, 32, 33, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Реквізити для сплати штрафу: Полтавська/21081300 код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рр UA0016001).

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП сума штрафу, вказана вище, підлягає стягненню у подвійному розмірі - в сумі 34000 грн.

Витрати по сплаті судового збору покласти на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя В.П. Старокожко