Справа № 747/404/24
Провадження№ 3/747/302/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка матеріали, що надійшли з Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2024 року в 09.00 год ОСОБА_1 місцю свого проживання виражався нецензурними словами в адресу свого батька ОСОБА_2 , чим скоїв насильство в сім`ї психологічного характеру та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, у скоєному розкаявся запевнив суд, що більше подібне не повториться.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 173-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є вчинення домашнього насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон про домашнє насильство), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24.06.2024 року серії ВАД № 588350 та додатками до нього, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, даними ним під час судового розгляду.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме дії психологічного насильства відносно свого батька, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання. Але при цьому враховуючи малозначність вчинених дій, відсутність негативних наслідків, відношення особи до скоєного, суд приходить до висновку, що є підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю та оголошення усного зауваження згідно положень ст. 22 КУпАП, яка передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням з попередженням про недопустимість подальшого порушення.

Керуючись ст. 22, 36, 283, 284, 173-2 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та винести йому усне зауваження щодо недопустимості вчинення подібних правопорушень в майбутньому. Справу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення.

Суддя: Л.В.Тіщенко