Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/261/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Категорія - 155-1 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2024 року.Суддя Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.М., розглянула у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Шевцової В.В. на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого керуючим магазину «АЛЛО» проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду керуючий магазином ОСОБА_1 , 12 січня 2024 року о 14 год. 31 хв. за адресою: вул. Преображенська,7А в м. Кропивницькому, який належить ТОВ «АЛЛО», вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: видача покупцям за проданий товар документа не встановленої форми та змісту, що є порушенням п. 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 за № 265/95-ВР (із змінами та доповненнями), що було зафіксовано під час перевірки магазину «АЛЛО» за адресою: АДРЕСА_2 , посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області ДПС України, про що складено протокол про адміністративне правопорушення № 001114 від 26.01.2024 у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1551 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 , адвокат Шевцова В.В. подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2024 стосовно ОСОБА_1 , скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає наступне.

Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 стало нібито проведення останнім розрахункової операції на неповну суму покупки з застосування РРО, чим порушено п. 2 ст. З ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В свою чергу, відповідно до п. 2 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при І продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Отже, наведеною нормою чинного законодавства України встановлено, що відповідальними за проведення розрахункових операцій через РРО/ПРРО є саме суб`єкти господарювання.

Таким чином, суб`єктом правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 , є безпосередньо суб`єкт господарювання.

Проте Кр ОСОБА_2 є лише найманим працівником TОB «АЛЛО», а не посадовою особою підприємства, не є фізичною особою - підприємцем і не здійснює самостійну господарську діяльність в магазині ТОВ «АЛЛО», а отже не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП.

Також зазначила, що відсутня сама подія правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Разом з тим вказала, що жодних належних та допустимих доказів про видач покупцям за продаж товару документу не встановленої форми та змісту чим порушено п. 2 ст. ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. за № 265/95-ВР, службовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області не долучено, оскільки фактично магазин ТОВ «АЛЛО» видає розрахункові документи встановленої форми та змісту.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 повністю підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду і закрити провадження по справі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги в судовому засіданні апеляційної інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне постанову судді скасувати з наступних підстав.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

За змістом ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в повній мірі не дотримався вимог закону та належним чином не з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: 2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 001114 від 26 січня 2024 (а.с. 1) керуючий магазином Кривоносов Є.Т., 12 січня 2024 року о 14 год. 31 хв. за адресою: вул. Преображенська,7А в м. Кропивницькому, який належить ТОВ «АЛЛО», вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: видача покупцям за проданий товар документа не встановленої форми та змісту, що є порушенням п. 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 за № 265/95-ВР (із змінами та доповненнями), що було зафіксовано під час перевірки магазину «АЛЛО» за адресою: АДРЕСА_2 , посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області ДПС України, про що складено протокол про адміністративне правопорушення № 001114 від 26.01.2024 у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1551 КУпАП

Частина 1 ст. 155-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до законодавчо встановленого порядку проведення розрахунків у певній сфері. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов?язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов?язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Водночас, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, то в ньому наведено загальний перелік порушень, тоді як не розкрита суть адміністративного правопорушення. Зокрема, фабула інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не містить конкретних обставин, в чому воно полягає, які саме товари та коли ОСОБА_1 реалізував з порушенням правила торгівлі і розрахунків. Відсутність таких обставин є грубим порушенням права особи на захист, оскільки не вказує на конкретні її дії, які розцінюються представниками державної влади як правопорушення. Також, ці порушення не дають суду можливості перевірити обставини та ідентифікувати, чи стосується цей протокол порушень зазначених в акті фактичної перевірки, який додано до протоколу.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких документів, дослідивши які, можна було би перевірити інформацію внесену до акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважаю, що вказаний факт підтверджує неконкретність та суперечливість обвинувачення.

Також матеріали справи не містять жодних даних щодо посадових повноважень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які б були надані органом обвинувачення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, вважаю, що не доведено наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП, а викладені в постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, сукупність доказів, що наявні в матеріалах справи не доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату Шевцовій В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2024.

Апеляційну скаргу адвокату Шевцової Вікторії Валеріївни задовольнити

Постанову Ленінського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 1551 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Кабанова