Єдиний унікальний номер судової справи 201/4582/24
Номер провадження 3/201/2218/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ополинська І.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, працюючу продавцем ТОВ «Гермес Табак», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2024 року серії ВАД №388954, 13 квітня 2024 року о 15:15 годині у торгівельному кіоску по вул. Набережній Перемогі, буд.82 у м. Дніпро здійснювала торгівлю тютюновими виробами пачки, яких марковані марками акцизного податкового збору виведених з обігу, чим порушила постанову КМУ від 19.06.2023 року №618, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання о 09 годині 05 хвилин 02 травня 2024 року ОСОБА_1 не з`явилася хоча була належним чином повідомлена про місце, дату та час судового засідання шляхом направлення судового виклику на мобільний номер телефону НОМЕР_1 зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення та в письмових поясненнях, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 19.04.2024 року.

Водночас, від ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшли заперечення зареєстровані в АСД за №15402/24-Вх від 26.04.2024 року, в яких остання просила закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП та повернути вилучені згідно протоколу огляду тютюнові вироби їх власнику ТОВ «Гермес Табак».

Заперечення мотивовані наступним. Так, ОСОБА_1 вважає, що вона не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки не є власником суб`єкта підприємницької діяльності або посадовою особою суб`єкта господарювання. ТОВ «Гермес Табак» має чинну ліцензію на право зайняття роздрібною торгівлею тютюновими виробами, тютюнові вироби отримані на підставі договору поставки №04/12/01-ДСлМТ від 12.04.2024 року. Тютюнові вироби відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» можливо реалізовувати із марками попереднього зразка акцизного податку та диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП не передбачає адміністративну відповідальність за продаж тютюнових виробів маркованих марками акцизного податку застарілого зразка. До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не додано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин.

Виходячи з положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, ураховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши письмові заперечення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях останньої, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

При чому ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчинення адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Суддя приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , що матеріали справи не містять достатніх належних та допустимих доказів на підтвердженні інкримінованого останній адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає роздрібну торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Тому, для притягнення особи до відповідальності за ст. 156 КУпАП слід встановити, чи здійснювалась роздрібна торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, а також факту отримання грошей (виручки) за здійснення реалізації тютюнових виробів, не зафіксовано й самий факт реалізації вказаних товарів, не отримано чеків з РРО про таку реалізацію, а грошові кошти, отримані ОСОБА_1 за реалізацію тютюнових виробів, під час складання протоколу не вилучалися.

Тим більше, на підтвердження наявності диспозитивної частини визначеної в ч.1 ст. 156 КУпАП не може слугувати сам факт вилучення тютюнових виробів, про що зазначено у відповідному протоколі огляду та вилучення від 13.04.2024 року у ОСОБА_1 , адже він, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може бути беззаперечним доказом порушення правил торгівлі тютюновими виробами.

Інші доводи ОСОБА_1 , викладені у письмових поясненнях, не приймаються до уваги з підстав їх необґрунтованості.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, у відповідності до сталої практики ЄСПЛ, а саме справи «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234--1, 234--2, 244--4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

З огляду на те, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247, ч. 6 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, слід вирішити питання щодо вилучених речей, зазначених в протоколі огляду та вилучення від 13.04.2024 року долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №388954 від 13 квітня 2024 року.

Речі вилучені за протоколом огляду та вилучення від 13.04.2024 року, зокрема, тютюнові вироби:

- ТІТO RED у кількості 6 пачок. TITO BLUE у кількості 3 пачки, Passage Gold у кількості 9 пачок, DEF BLUE у кількості 3 пачки, DEF RED у кількості 5 пачок, що передані на зберігання до камери зберігання ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, слід повернути ТОВ «Гермес Табак», як власнику цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 245, 251, 252, 280, 247 , 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закрити, за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені за протоколом огляду та вилучення від 13.04.2024 року, тютюнові вироби: ТІТO RED у кількості 6 пачок. TITO BLUE у кількості 3 пачки, Passage Gold у кількості 9 пачок, DEF BLUE у кількості 3 пачки, DEF RED у кількості 5 пачок, що передані на зберігання до камери зберігання ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути ТОВ «Гермес Табак», як власнику цього майна.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Г. Ополинська