П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року м. Київ

Справа №756/894/23

Апеляційне провадження №33/824/1517/2024

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Бевзи А.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №366932 від 29 грудня 2022 року, 29 грудня 2022 року о 18 год. 00 хв. в м. Києві проспект Героїв Сталінграда, 42 водій ОСОБА_1 керував TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на камеру, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №366933 від 29 грудня 2022 року, 29 грудня 2022 року о 18 год. 00 хв. в м. Києві проспект Героїв Сталінграда, 42 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1 не був уважний не дотримався безпечної швидкості при виявленні перешкоди для руху у вигляді транспортного засобу ТАТА д.н.з. НОМЕР_2 , не вчинив заходів для зменшення швидкості та здійснив наїзд на даний транспортний засіб, після чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб RENAULT д.н.з. НОМЕР_3 , який в подальшому по інерції здійснив наїзд на транспортний засіб марки ГАЗ д.н.з. НОМЕР_4 , чим порушив вимоги пунктів 2.3.б), 12.1. та 12.3. ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Початок строку відбування ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту набрання постановою законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова мотивована тим, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Не погодився із вказаною постановою в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що в судовому засіданні 13 жовтня 2024 року він присутній не був, неодноразово звертався до суду із заявами про видачу копії оскаржуваної постанови, однак зміг отримати копію лише 09 лютого 2024 року. На підстав викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також звертає увагу на те, що дії працівників поліції можна розцінювати, як схиляння ОСОБА_1 погодитись на відмову від проходження огляду, враховуючи ту обставину, що він повідомив працівникам поліції, що він обмежений у часі та як найскоріше бажає їхати по своїм справам. При цьому, ОСОБА_1 не дав чіткої та зрозумілої відповіді, що він відмовляється від огляду, яку можна вважати відмовою від проходження огляду. Також поліцейські не роз`яснили йому права та порядок проходження огляду.

Зазначає, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який наявний в матеріалах справи, є не безперервним, як того вимагає закон.

Вказує, що ОСОБА_1 направлення на проходження огляду не видавали та наслідки відмови від проходження огляду не роз`яснювали, що позбавило його можливості у встановленому законом порядку пройти огляд.

Таким чином, наголошує на тому, що поліцейськими було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Також ОСОБА_1 вказує на те, що він автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керував, а вживав алкоголь вже після тривалого очікування поліції.

На підставі викладеного, просить змінити постанову суду першої інстанції, скасувати в постанові рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно із ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Водночас, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди мають неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 судовому засіданні призначеному на 13 жовтня 2023 року участі не приймав, а тому розгляд справи відбувся за його відсутності. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 у строки на апеляційне оскарження направлено не було, оскільки супровідний лист про направлення постанови датується лише 12 січня 2024 року /а.с. 22/. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 09 лютого 2024 року /а.с.33-35/ та 16 лютого 2024 року подав апеляційну скаргу до суду першої інстанції. За таких обставин, суд апеляційної інстанції з метою додержання права на доступ до правосуддя, вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з такого.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, як передбачено положеннями ст. 294 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ним не оскаржує, а тому в цій частині перегляду апеляційним судом не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2022 року о 18 год. 00 хв. в м. Києві проспект Героїв Сталінграда, 42 водій ОСОБА_1 керував TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на камеру, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП

Вказане підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №366932 від 29 грудня 2022 року. Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився. До протоколу долучено запис відео з боді камери 475464, 473891, 470431 /а.с.1/;

відеозаписом з нагрудної боді камери 475464, 473891, 470431 на якому зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, пропозиції поліцейських пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів так і в медичній установі, та відмова останнього від проходження такого огляду /а.с 10/.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Таким чином, висновок викладений в постанові Оболонського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2023 року про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суд до уваги не приймає, виходячи з такого.

Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Відповідно до положень п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, з наведених вище норм вбачається, що водій, відносно якого у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В даному випадку, в працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, оскільки останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі, а тому останній виконуючи п. 2.5 ПДР України повинен був на вимогу поліцейських пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 від вказаного огляду відмовився.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудної боді камери поліцейських не є цілісним, а тому не може бути належним доказом, суд до уваги не приймає, оскільки події, зафіксовані відеозаписом та переглянуті судом апеляційної інстанції, відповідають суті правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що останньому не було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП, порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого огляду, також відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Протокол жодних зауважень ОСОБА_1 не містить. Також права передбачені ст. 268 КУпАП, порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого огляду були роз`яснені останньому поліцейським, що підтверджується відеозаписом.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 направлення на проходження огляду не видавали та наслідки відмови від проходження огляду не роз`яснювали, що позбавило його можливості у встановленому законом порядку пройти огляд, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, а тому долучати вказане направлення до матеріалів справи при даних обставинах не є необхідним, і відсутність направлення не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. Крім цього, вказаними вище нормами законодавства не передбачено складання направлення у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керував, а вживав алкоголь вже після ДТП та тривалого очікування поліції, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки протокол, який є предметом розгляду у даній справі складено за ч.1 ст. 130 КУпАП, а не за ч.4 ст. 130 КУпАП, тому суд розглядає в межах пред`явленого складу адміністративного правопорушення. До того ж вказані твердження не підтверджені відповідними доказами.

В матеріалах справи відсутні та ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам закону.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , в оскаржуваній частині, немає.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.