ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3523/24 Номер провадження 33/814/865/24Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника-адвоката Грибовода В.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Грибовода Віталія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 03 квітня 2024 року о 17:02 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Державного Прапору, 5, в м. Полтаві, від вул. Стрітенської до вул. Небесної Сотні, порушив п. 10.1 ПДР, а саме: маючи намір здійснити стоянку біля краю проїжджої частини, виконавши маневр, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 . Внаслідок пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та скоїв адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Також 03 квітня 2024 року о 17:02 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Державного Прапору, 5, в м. Полтаві, від вул. Стрітенської до вул. Небесної Сотні, будучи учасником ДТП, залишив місце події, чим порушив п. 2.10А ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

В цей же день, 03 квітня 2024 року о 17:02 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Державного Прапору, 5, в м. Полтаві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер та проходження такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Грибовод В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Зокрема вказує, що матеріали справи не містять доказів щодо вчинення ДТП саме ОСОБА_1 , а рішення суду ґрунтується лише на підставі пояснень іншого водія ОСОБА_2 , які іншими об`єктивними доказами по справі не доводяться.

Також зазначає, що жодних намірів по залишенню місця події у ОСОБА_1 не було, оскільки він спокійно залишив свій припаркований автомобіль і пішов як планував до кафе, не усвідомлюючи факт вчинення дорожньої пригоди, оскільки на його автомобілі не було ніяких ушкоджень, відповідно не спрацювала і аварійна сигналізація на припаркованому поруч автомобілі.

Наголошує, що жодних ознак алкогольного сп`яніння працівниками поліції виявлено не було, їх не зафіксувала ні камера зовнішнього спостереження, ні службова бодікамера, при цьому працівники полці прийняли до уваги лише твердження про це водія ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши думку учасників справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №629122 від 03.04.2024 за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

схема місця ДТП,

пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 ,

відеозапис з бодікамери працівника поліції, з якого вбачається пошкодження заднього бамперу на автомобілі Хюндай в частині номерної рамки. Інших ушкоджень на автомобілях не зафіксовано.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Пунктом 10.1 ПДР визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні ДТП доводиться зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині підлягає залишенню без задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Так, апеляційний суд не може погодитися з висновками місцевого суду щодо доведеності зібраними по справі доказами вини водія ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень за ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адмінправопорушень за вказаними статтями, суд дійшов висновку, що його вина доводиться протоколами ААД №629319 та ААД №629124, направленням на огляд водія до медичного закладу, поясненнями водія ОСОБА_2 , відеозаписами.

Між тим, такі висновки є передчасними та не ґрунтуються на доказах, які б відповідали стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Так, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відповідно до п. 2.10а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у свідомому залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

В апеляційній скарзі та під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та його захисник вказували, що в діях водія був відсутній прямий чи непрямий умисел в залишенні місця ДТП, оскільки він не був обізнаний про свою причетність до дорожньої пригоди, автомобіль залишився на припаркованому місці, жодного дотику до іншого автомобіля він не відчув, а про факт зіткнення він дізнався більше ніж через 30 хв., коли в приміщенні кав`ярні працівники поліції повідомили про дорожню пригоду.

Інші докази, які б свідчили про протилежне, матеріали справи не містять.

За змістом вимог ст. 62 Конституції України, в України діє принцип презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ході розгляду справи апеляційним судом був досліджений відеозапису з флеш носія з камери спостереження «Безпечне місто», на якому зображено паркування автомобіля Hyundai Accent, водій якого йшла в сторону вулиці Стрітенська, за декілька хвилин поруч припарковувався автомобіль BMW темного кольору, водій якого, зачинивши двері, також пішов в сторону вулиці Стрітенська в м. Полтава.

Як вбачається із відеозаписів бодікамери працівника поліції, будь-яких яких суттєвих видимих пошкоджень автомобілі не мають. В схемі місця ДТП працівниками поліції зазначено, що на автомобілі БМВ пошкоджена лише номерна рамка, що в своїй сукупності не протирічить показам ОСОБА_1 про те, що він не був обізнаний з фактом зіткнення його автомобіля з іншим транспортним засобом при здійсненні маневру паркування.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи та зібраними доказами не доводиться наявність в діях водія ОСОБА_1 умислу на свідоме залишення як учасником пригоди місця ДТП, що в свою чергу свідчить про відсутність в його діях суб`єктивної сторони правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Враховуючи недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, постанова суду в цій частині підлягає скасуванню, із закриттям провадження по справі у відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП

Що стосується притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Із змісту адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що водій ОСОБА_1 , керував автомобілем BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Державного Прапору, 5, в м. Полтаві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер та проходження такого огляду в медичному закладі відмовився.

Разом з цим, по справі відсутні будь-які дані, які б свідчили про факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відсутні такі дані і на відеозаписах з камери «Безпечне місто», на яких зображено водія після його паркування та слідування в сторону вул. Стрітенська в м. Полтаві.

При цьому, самим поліцейським в співрозмові з іншою особою на бодікамеру було висловлено, що в них немає даних про стан сп`яніння, оскільки відеозаписи з міських камер спостереження цього не покажуть (17:28 год.).

З досліджених матеріалів справи та приєднаних записів з бодікамер не вбачається обставин, зазначених працівниками поліції в адміністративному протоколі, а саме, керування автомобілем BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Державного Прапору, 5, в м. Полтаві з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода.

В даному випадку, встановивши факт керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом та скоєння ним дорожньої пригоди, суд першої інстанції фактично проаналізував перебіг подій та поведінку водія вже після пригоди, з моменту настання якої минуло більше півгодини та після того як сам водій перебував в приміщенні кав`ярні, де його побачили працівники поліції.

При цьому, судом не досліджувалось та відповідно не надавалась правова оцінка обставинам, які викладені в самому протоколі, тобто доведеності факту керування автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода.

Наведене свідчить про те, що судом першої інстанції не були дотримані вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки доказів як окремо, так і в їх сукупності.

В даному випадку, матеріали справи фактично містять докази про перебіг подальших, після дорожньої пригоди, подій, коли сам факт «керування автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, являється недоведеним, натомість зафіксовані подальші події та спілкування з водієм, який повідомляє про вживання алкоголю вже після пригоди.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, о 19:24 год. поліцейський, в присутності двох свідків, повідомляє водія, що відносно нього буде складено протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП, зважаючи на надані ним перед цим пояснення щодо вживання алкоголю після ДТП.

В подальшому, о 19:36 год. водій на питання поліцейського «Що вживали, коли?», повідомляє, що взагалі не вживав.

Також з відеозапису о 17: 36 год. вбачається, що водій ОСОБА_1 на питання працівника поліції щодо вживання алкоголю відповів, що вживав сьогодні, після ДТП. На питання поліцейського « Чи впевнені в своїх словах?», ОСОБА_1 відповів «Так».

Наведено свідчить про те, що в діях водія вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, тоді як останньому працівниками поліції з незрозумілих причин інкримінується скоєння правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, фактично не з`ясувавши час вживання водієм алкоголю до, чи після скоєння ДТП, що має важливе значення для правильної кваліфікації, працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол та інкриміновано діяння за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно усталеної практики ЄСПЛ, який у справі «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08 зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи встановлене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в розумінні п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування постанови суду в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та залишення без змін постанови суду в частині притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Грибовода Віталія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2024 року в частині визнання ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративних правопорушень за ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2024 року в частині визнання ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна