Провадження № 3/742/928/24
Єдиний унікальний № 742/1813/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Ільченка О.І. розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце служби: АДРЕСА_2 , механік водій, ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

19 березня 2024 року близько 21 год 30 хв., на території розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 був виявлений ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, А сааме: порушення координації рухів, нечітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності свідків, також ОСОБА_2 відмовився прослідувати для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

У попередньому судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину не визнав та зазначив, що 19.03.2024 перебував за територією в/ч у цивільному одязі, пив безалкогольне пиво, яке вживає постійно. Його забрали на територію в/ч і почали говорити що він перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. Пропонував взяти кров на аналізи, однак вони не захотіли і сказали дути в трубку, на що він відмовився.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_2 того вечора на території в/ч вів себе не адекватно, спочатку погрожував особовому складу підірвати гранату, нецензурно висловлювався. Був з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови). Пройти медичний огляд у Прилуцькій ЦМЛ відмовився, потім його повезли до м.Ніжин, де він також відмовився пройти відповідний медичний огляд на визначення алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні дав аналогічні пояснення, а також зазначив, що ОСОБА_2 вів себе не адекватно, сидів на курильці і розмовляв сам до себе. У нього були виражені ознаки алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, вів себе буйно. Проходити огляд на стан алкого льного сп`яніння останній відмовився у лікарні м.Прилук, після чого його було відвезено до м.Ніжин, де він також категорично відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Частина 3 статті 172-20 КУпАП, передбачає зокрема, виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Факт вчинення ОСОБА_2 даного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме: протоколом КИЧН/Н №221 від 19.03.2024 про військове адміністративне правопорушення, який він підписувати відмовився, актом №182 від 19.03.2024 огляду на стан алкогольного сп`янння з використанням спеціального технічного засобу у якому зазначено, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та їх показами у судовому засіданні (а.с.4-7).

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває і на даний час.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 , скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Положеннями ст.23 КУпАП визначено, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення ОСОБА_5 , суд враховує особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, пом`якшуючу обставину у вигляді щирого каяття, відсутність обтяжуючих обставин, тому вважає можливим накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП

Згідно ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 33,34,35, 40-1, ч.3 ст. 172-20, 221, 268, 283, 321-1 КУпАП,

Керуючись ст.ст.40-1,172-20, 221, 283 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір що складає 605,60 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскарженню протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО