ПОСТАНОВА

Справа № 947/23278/24

Провадження № 3/947/4713/24

05.08.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАД №165744 від 20.07.2024, складений ДОП СДОП ВП№4 ОРУП№1 в Одеській області лейтенантом поліції Душак Ю.В. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 20.07.2024, в арці між домами за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Корольова, біля буд.44 в м.Одеса, торгував з рук у невстановленому місці кавунами та динями.

ОСОБА_2 до суду на виклик не прибув. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_2 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо нього, будучи додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не оспорює.

Вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортами, фотознімком, письмовими поясненнями ОСОБА_2 тощо.

Оскільки ОСОБА_2 торгував з рук у невстановленому місці, то він визнається винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КпАП України.

Визнаючи міру відповідальності ОСОБА_2 , враховується характер адміністративного правопорушення, дані про особу винного, і те, що таки дії істотної шкоди інтересам держави чи окремих громадян не заподіяли та в певній мірі були обумовлені незадовільним матеріальним становищем та необхідність заробити на прожиття.

З урахуванням викладених обставин справи, тривалості і характеру вчиненого адміністративного правопорушення, з урахуванням даних про особу винного, вважаю за можливе не застосовувати додаткове стягнення у виді конфіскації предметів торгівлі, передбаченого санкцією ч.1 ст.160 КпАП України.

Крім того, відповідно до п.5 ст.35 КпАП України, обставиною, яка обтяжує відповідальність, визнається вчинення адміністративного правопорушення в період дії правового режиму воєнного стану на території України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 221, 283, 284 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КпАП України, на підставі якої піддати його штрафові в розмірі семи неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян, тобто в сумі 119 (Сто дев`ятнадцять)грн., без конфіскації предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (Шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_2 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.