Справа № 157/670/24
Провадження №3/157/483/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України),

в с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 627856 від 09 квітня 2024 року зазначається, що ОСОБА_2 9 квітня 2024 року близько 18 год 00 хв за місцем проживання вчинив відносно свого сина ОСОБА_3 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме шарпав його за одяг, словесно ображав, виганяв з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, причину неявки не повідомив і заяву про відкладення розгляду справи не подав.

За таких обставин, доходжу висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 173-2 КпАП України вчинення домашнього насильства - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Згідно з п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ст. 1 цього Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КпАП України передбачає, поряд з іншим, існування обов`язкової ознаки можливість настання фізичної та психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів на підтвердження обставин, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що заявник ОСОБА_3 повідомив поліцейським, які приїхали на виклик про вчинення домашнього насильства, що він викликав правників поліції через те, що його батько ОСОБА_1 не давав на його прохання коня, щоб обробити поле, та заявник просив працівників поліції провести бесіду з його батьком щодо недопущення такого. Крім того, ОСОБА_3 повідомив, що вживав алкогольні напої та перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 від 9 квітня 2024 року вбачається, що коли вона повернулася додому з поля, то її син сказав, що хоче поїхати культивувати малину, після чого у сина з ОСОБА_5 (його батьком) виникла сварка, і коли вони почали сваритися, то вона пішла по свої справах.

З письмових пояснень ОСОБА_6 від 9 квітня 2024 року вбачається, що близько 17 год 30 хв до нього пройшов його син ОСОБА_3 та почав вимагати, щоб він дав коня, однак він у цьому йому відмовив, після чого виникла сварка, в подальшому син зателефонував на лінію «102» та повідомив про те, що він побив його та дружину, що є наклепом.

Разом з тим, наявні у матеріалах справи письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 від 9 квітня 2024 року не відповідають тим його вільним поясненням, які він надавав поліцейським і які відображені на доданому до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписі. Згідно з відеозаписом, потерпілий ОСОБА_3 фактично надав такі ж пояснення, як і його батько ОСОБА_6 , а саме про те, що між ними виникла сварка з побутових питань (із-за відмови батька надати йому коня).

Доказів про завдання шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілого внаслідок сварки між ним та його батьком ОСОБА_6 , про які зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Використання заборонених способів взаємодії між людьми, зокрема невдале спілкування, конфлікт, словесні образи, не завжди чинять руйнівну дію на особистість і психіку людини.

Належних та достовірних доказів про вчинення ОСОБА_6 домашнього насильства щодо свого сина ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КПАП України належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.В. Антонюк