Справа № 643/4909/24
Провадження № 3/643/2034/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184, ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними, та їх кваліфікація

29.04.2024 о 23-40 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків по догляду за неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого він самостійно без нагляду гуляв у комендантську годину.

Вказані дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 184 КУпАП як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Також, 29.04.2024 о 23-40 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків по догляду та вихованню за неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого він палив тютюнові вироби.

Вказані дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 184 КУпАП як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Позиція учасників справи

ОСОБА_1 у судовому засіданні 04.07.2024 зазначила на визнанні нею своєї вини і щирому розкаянні. Також зазначила, що обставини, викладені в протоколі, відповідають дійсності. Просила накласти мінімальне стягнення. Підтвердила, що притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2023, винесеної у справі № 643/11756/23, яка набрала законної сили 20.11.2023 Крім того, просила розстрочити виконання зазначеної постанови в частині оплати штрафу, посилаючись на скрутне фінансове становище. В обґрунтування зазначила, що не має офіційного працевлаштування, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, її чоловік перебуває в лавах Збройних Сил України на захисті держави, територіальної цілісності та незалежності.

Застосовне законодавство

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Положеннями ч. 1 ст. 307 КУпАП визначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Можливість розстрочки сплати штрафу передбачена положеннями ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно ст. 3 вказаного закону, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі у тому числі постанов судів у справах про адміністративні правопорушення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Крім визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 877389 від 08.05.2024, згідно з яким ОСОБА_1 24.09.2024 вчинила правопорушення за вказаних вище обставин та у якому в графі для пояснень зазначила, що зобов`язується в подальшому приділяти увагу вихованню сина;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 877390 від 08.05.2024, згідно з яким ОСОБА_1 24.09.2024 вчинила правопорушення за вказаних вище обставин та у якому в графі для пояснень зазначила, що зобов`язується в подальшому приділяти увагу вихованню сина;

- даним письмових пояснень ОСОБА_1 , згідно яких вона вчинила правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , згідно з яким ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , згідно з яким ОСОБА_3 після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 »;

- даними постанови Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2023, винесеної у справі № 643/11756/23, яка набрала законної сили 20.11.2023, згідно з якою ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, яке мало місце 01.09.2023.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаних вище правопорушень.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 , суд керується таким.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 877390 від 08.05.2024, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Частиною третьою ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Відповідальність ч. 3 ст. 184 КУпАП несуть батьки неповнолітньої дитини.

Таким чином, для притягнення батьків неповнолітньої дитини до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначений склад конкретного адміністративного правопорушення, яке вчинене неповнолітньою дитиною, з посиланням на його кваліфікацію згідно норм КУпАП.

Між тим протокол про адміністративне правопорушення не містить опису складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та посилань на конкретні норми КУпАП, які передбачають відповідальність за вчинене ним правопорушення.

За таких обставин відсутні підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Одночасно суд приходить до висновку, що фабула (суть) адміністративного правопорушення, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення та наведена судом у даній постанові в розділі «Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними», містить всі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

За таких обставин перекваліфікація судом за власною ініціативою дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з ч. 3 ст. 184 КУпАП на ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Ураховуючи наведене, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 877390 від 08.05.2024 за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Накладення стягнення

Керуючись ст. 33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, є щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605 грн. 60., які підлягають стягненню з правопорушника.

Вирішуючи клопотання щодо розстрочення сплати штрафу, суд керується таким.

Згідно з наданими суду свідоцтвами про народження, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 (свідоцтво серія НОМЕР_3 ). Відповідно до довідки № 389/11 від 28.04.2024, виданої військовою частиною НОМЕР_4 , ОСОБА_4 мобілізований та перебуває на військовій службі з 11.04.2024. Згідно з даними Пенсійного Фонду України (форма ОК-5) від 12.06.2024, останній раз ОСОБА_1 отримувала дохід у 2020 році, розмір середньомісячного доходу складав 4723,00 грн. В даній справі захист ОСОБА_1 здійснював адвокат Сметанін Д.В. на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги, що свідчить, що ОСОБА_1 за рівнем доходів відноситься до осіб, які мають право на безоплатну правову допомогу.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Суд також звертає увагу, що попри відсутність в Кодексі України про адміністративні правопорушення положень, що безпосередньо регулюють питання розстрочення сплати штрафу, подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України.

Так, згідно ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

ЄСПЛ неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення Правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження у праві керування автомобілем, («Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), п.182).

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

Ураховуючи наведене, вказана справа про адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, становище правопорушника у справі про адміністративне правопорушення не може бути гіршим, ніж становище засудженого у кримінальній справі, оскільки протилежний підхід призвів би до порушень загальних засад справедливості судочинства та верховенства права.

Ураховуючи наведене та дані про особу ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу не суперечить законодавству України і відповідатиме завданням здійснення судочинства на засадах справедливості, верховенства права та гуманізму.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 184, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП , та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн. (Рахунок: UA0020649, отримувач: ГУК Харків. обл./ МТГ Харків/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947 банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення»).

Розстрочити виконання постанови в частині сплати штрафу в розмірі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень) на строк 6 (шість) місяців, встановивши, що штраф в розмірі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень) стягується з ОСОБА_1 в наступні строки та порядку: до 24.07.2024 сплачується частина штрафу в розмірі 285,00 грн. (дві вісімдесят п`ять гривень); до 24.08.2024 сплачується частина штрафу в розмірі 283,00 грн. (дві вісімдесят три гривні); до 24.09.2024 сплачується частина штрафу в розмірі 283,00 грн. (дві вісімдесят три гривні); до 24.10.2024 сплачується частина штрафу в розмірі 283,00 грн. (дві вісімдесят три гривні); до 24.11.2024 сплачується частина штрафу в розмірі 283,00 грн. (дві вісімдесят три гривні); до 24.12.2024 сплачується частина штрафу в розмірі 283,00 грн. (дві вісімдесят три гривні).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених 8 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов