Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 3/641/182/2024Справа №: 641/7540/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Музиченко В.О., за участю секретаря судового засідання Подосокорської А.О.

захисника особи, що притягається до відповідальності адвоката Василенко Н.М.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 08 листопада 2023 року о 23 годині 32 хвилини, біля будинку № 9 по пр-ту Байрона (Героїв Сталінграду) в м. Харкові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110207 ЗНГ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведений у встановленому законом порядку в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР Обласна клінічна наркологічна лікарня за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18-А, висновок 3249 від 09.11.2023, за результатами якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Згідно протоколу, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута у відсутність правопорушника, якщо він був своєчасно повідомлений про день та час розгляду справи.

Разом із тим, адвокат Василенко Н.М. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 08.11.2023 о 23.32 год. не керував транспортним засобом «ЗАЗ 110207 ЗНГ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Кермувальником була його дружина ОСОБА_2 , яка має посвідчення водія і в той момент супроводжувала автомобіль, яким везли тіло її тітки до моргу, яка померла у той день, а він допомагав у транспортуванні тіла. Крім того, відеозаписи, долучені до матеріалів справи не містять відомостей про факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, з яких міркувань працівники поліції зробили висновок про те, що водієм був саме ОСОБА_1 , йому невідомо. Також, матеріалами справи не встановлено причину зупинки транспортного засобу «ЗАЗ 110207 ЗНГ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки працівниками поліції зупинено бус, який транспортував тіло до моргу, а жінка зупинилась за ними, оскільки супроводжувала його до моргу. ОСОБА_1 погодився на огляд на стан сп`яніння лише через те, що боявся не виконати вимог поліцейського, про що йому повідомляли працівники поліції і погрожували відповідальністю.

Суд, дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, встановив наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів щодо інкримінованого особі адміністративного правопорушення, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частиною 1статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП визначає три об`єктивні сторони складу правопорушення, за яке винна особа має понести покарання, визначене санкцією даної норми, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 (далі Постанова № 14 Пленуму Верховного Суду України), для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі статтею 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити, чи доводять надані суду особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення докази, які свідчать про наявності в діях складу адміністративного правопорушення, зокрема, чи відповідає процедура перевірки водія транспортного засобу на стан сп`яніння вимогам закону та чи був наявний умисел особи на вчинення даного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі-Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення), до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що сам по собі протокол не є беззаперечним доказом на підставі якого встановлюється факт вчинення особою адміністративного правопорушення, а документом, в якому фіксуються обставини можливого правопорушення. Водночас, факт вчинення адміністративного правопорушення має встановлюватись судом з урахуванням інших доказів по справі, які мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності, достатності та в своїй сукупності підтверджувати вину особи поза розумним сумнівом.

На підтвердження фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, Управлінням патрульної поліції в Харківській області, крім протоколу суду надано: довідку інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Рустама Сухоброва про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 19.12.2018; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 3249 від 09.11.2023, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду 09.11.2023 о 00:45 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння; розписку ОСОБА_1 про те, що він зобов`язався не керувати транспортними засобами протягом 24 годин; рапорт інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Миколи Левченка, а також відеозаписи з нагрудних камер поліцейських.

Суд враховує, що частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та в силу положень статей 251, 252 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських, які долучені до адміністративного протоколу Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції вбачається, що відеозапис починається 08.11.2023 о 23:36 год.. На відеозаписі видно, що ОСОБА_1 перебуває біля транспортних засобів, де також перебуває його дружина ОСОБА_2 , яка сперечається з поліцейськими з приводу того, що вона їде за кермом і супроводжує тіло своєї тітки до моргу (на підтвердження факту смерті, суду надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від 10.11.2023, згідно якого остання померла 08.11.2023). Транспортний засіб «ЗАЗ 110207 ЗНГ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зупинений на узбіччі, на місці водія нікого немає. Не дивлячись на це, працівник поліції запропонували саме ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що долучені диски з відеозаписом, дійсно не містять всього процесу спілкування працівників поліції зі сторонами.

Разом із тим, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 весь час фіксації не керував транспортним засобом та не підтверджував факту керування ним.

Таким чином, матеріалами справи не встановлено час і факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ЗАЗ 110207 ЗНГ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Суд зауважує, що слушними є доводи сторони захисту про те, що не встановлена підстава зупиники транспортного засобу «ЗАЗ 110207 ЗНГ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки рапорт поліцейського містить відомості про порушення водієм п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху України, однак, матеріали справи не містять даних про фіксацію цього порушення та притягнення водія до відповідальності за таке порушення.

Також належним доводом сторони захисту, суд вбачає відсутність факту роз`яснення ОСОБА_1 його прав та представлення працівників поліції, як це встановлено законодавством.

Відповідно до вимог статей 7 та 254 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах складеного протоколу, що є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ, зокрема, у рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи тяжкість можливого покарання, притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП носить кримінально-правовий зміст в розумінні ЄСПЛ. Відповідно повинен автоматично «включатися» принцип презумпції невинуватості.

Крім того, суд враховує положення частини 3 статті 62 Конституції України, яка визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Так, частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В межах розгляду даної справи, при дослідженні доказів, судом не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ЗАЗ 110207 ЗНГ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 08 листопада 2023 року о 23 годині 32 хвилини. Разом із тим, суттєві порушення, які виразились у нероз`яснені прав ОСОБА_1 , в тому числі на захист, на справедливе провадження у справі про адміністративне правопорушення в ході його фіксації та при складанні протоколу, а також на порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП, оскільки йому не було роз`яснено порядок і підстави огляду на стан сп`яніння, підставу для зупинки транспортного засобу та перевірки документів.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не доведена «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження по справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 266 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її оголошення.

Суддя - В. О. Музиченко