Справа № 191/2237/24
Провадження № 3/191/878/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

16.05.2024 року о 12 год. 30 хв. в м. Синельникове по вул..Садова неподалік будинку №50 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , повторно протягом року, будучі позбавлений права керувати транспортним засобом строком на 12 місяців згідно постанови Синельниківського міськрайонного суду від 11.07.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

16.05.2024 року о 12 год. 30 хв. в м. Синельникове по вул..Садова неподалік будинку №50 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , маючи явні ознаками наркотичного сп`яніння ( млява реакція зіниць очей на світло, почервоніння очей). На вимогу працівника поліції пройти обов`язків медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом СМС повідомлення. Згідно письмового особистого зобов`язання просив суд у разі його неявки розглянути справу без його участі. Згідно письмових пояснень свою вину у вчиненні даних адміністративних правопорушень визнав повністю.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 753597 від 16.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - вчинене повторно протягом року.

В ст.15 Закону України «Про дорожній рух» визначені основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами.

Абзацом 9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №897385 від 20.02.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 400, 00 грн.

Але, зі змісту даної постанови вбачається, що відсутні підписи особи яка винесла постанову та самого водія ОСОБА_1 про отримання постанови. Дані обставини свідчать про те, що постанова не є належним та допустимим доказом.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що поставою Синельниківського міськрайонного суду від 11.07.2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи наявність постанови Синельниківського міськрайонного суду від 11.07.2023 року, приходить до висновку, що вина останнього знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД №591969 від 16.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.5а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП.

Але, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм чинного КУпАП суд не позбавлений можливості кваліфікувати (перекваліфікувати) дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на іншу частину статті, якщо це не погіршує становище особи, тобто якщо частиною статті, на яку суд перекваліфіковує дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не передбачено більш суворе адміністративне стягнення, ніж частиною статті, за якою щодо особи складено відповідний протокол.

Повіцейським Синельниківського РУП дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП невірно кваліфіковані, його дії слід перекваліфікувати із ч. 3 ст.130 КУпАП на ч. 2 ст.130 КУпАПз наступних підстав.

Так, згідно із ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Частиною 3статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП є вчинення такого правопорушення особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного. Інші ознаки є похідними. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, виключає відповідальність за ч.3ст.130 КУпАП.

Тоді як, згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД №591969 від 16.05.2024 року водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , маючи явні ознаками наркотичного сп`яніння ( млява реакція зіниць очей на світло, почервоніння очей). На вимогу працівника поліції пройти обов`язків медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, повторно протягом року.

З постанови Синельниківського міськрайонного суду від 11.07.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Під час ухвалення даної постанови водій ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні, тобто був обізнаний із видом та мірою адміністративного стягнення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету, зокрема стягнення, передбаченого санкцією ст.130 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справіНадточій проти України" від 15 травня 2008 року, рішення у справі "Лучанінова проти України" від 09 червня 2011 року).

Крім того, в законодавстві України діє поняття аналогія закону (крім кримінального права, заборона встановлена ч.4ст.3 КК України).

Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини, тобто суду надається право вирішувати справи за допомогою аналогії закону.

Відповідно до загальних принципів судочинства, суд розглядає як кримінальну, так і справу про адміністративну відповідальність, лише в межах висунутого особі обвинувачення.

В той же час, відповідно ч.3ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Виходячи з вищевказаного необхідно перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 3 ст.130 КУпАП на ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №591969 від 16.05.2024 року та матеріали справи суперечать суті викладеного у фабулі правопорушення, а сама ж фабула зазначеного у протоколі порушення відповідає кваліфікації дій за ч.2ст.130 КУпАП.

Так, згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів від 16.05.2024 року та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та у медичному закладі.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина останнього знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а в його діях є склад правопорушення: передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення Серії ААД №591969 від 16.05.2024 року) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинене повторно протягом року; передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

При призначенні адміністративного стягнення суд, з урахуванням обставин справи та особи правопорушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не працює, його вина повністю підтверджується зібраними матеріалами справи в їх сукупності, вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених: ч. 5 ст.126 КУпАП (протоколи про адміністративне правопорушення Серії ААД № 753597 від 16.05.2024 року) та ч. 2 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративні правопорушення Серії ААД №591969 від 16.05.2024 року), та з урахуванням вимог ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу, так як суду не надані докази належності транспортного засобу порушнику.

Крім того,ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 27.02.2020 року у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн. У зв`язку з цим, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 605, 60 грн.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ст.126, ст.130, ст. ст. 251, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення Серія ААД №591969 від 16.05.2024 року) та ч.5 ст.126 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення Серії ААД № 753597 від 16.05.2024 року), та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави : Призначення платежу: 21081300; (Серія ААД №591969та Серії ААД № 753597 від 16.05.2024 року), Банк отримувача: ГУК у Дн-кій обл/Дн-ка обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача : UA0004001, код класифікації доходів бюджету : 21081300, в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (пять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 цього Кодексу, у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягувач : Синельниківське районне управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області (адреса : 52500, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Виконкомівська,36).

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,, на користь держави в особі : Стягувач : Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т. В. Прижигалінська