Номер провадження: 33/813/1357/24
Номер справи місцевого суду: 496/2110/24
Головуючий у першій інстанції Портна О. П.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 10.04.2024 року по адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 5 ст.126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №731987 від 29.02.2024 року встановлено, що 29.02.2024 року о 11.10 годині за адресою: Одеська область Біляївська міська ТГ автошлях М05 Київ-Одеса 452 км КП «Дачне», водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи право керування транспортними засобами, а саме отримав документ в органі ДМС на постійне місце проживання та на протязі 60 діб не отримав посвідчення водія, правопорушення вчинене повторно протягом року, громадянин був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 01.11.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою 18 квітня 2024 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки його запереченням, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 раніше було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, так як докази у вигляді постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8060483, не містить його підпису,і тому вважав, що так кожну особу можно притягнути до відповідальності. Виходячи з викладеного вважав, що факт притягнення його до відповідальності базується на припущеннях. Та вважав, що він вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, так як його раніше до відповідальності за цією статтею не притягали.

Явка в судове засідання

Про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 повідомлено належним чином, відповідно до вимог його заяви (а.с.25) шляхом надсилання повідомлення на електронну поштову адресу зазначену у вказаній заяві. На адресу Одеського апеляційного суду до початку судового засідання призначеного на 03 червня 2024 року о 09:30 годині жодних клопотань та заяв від ОСОБА_1 чи його представника не надходило. У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 , так як скаржника повідомлено належним чином, а явка в судове засідання є необов`язковою.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 своїми діями порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КпАП України, а саме за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

При накладенні стягнення суд першої інстанції враховував характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, дані про його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що постанова від 01.11.2023 року була винесена поліцейським одноособово не є слушними, так як вказана постанова не може бути винесена у складі суду, що передбачено встановленим законодавством.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що докази наявні в матеріалах справи щодо відомостей з бази даних «Адмінпрактика» про притягнення ОСОБА_1 є недостатніми, апеляційний суд вважає такі доводи не є слушними, так як такі докази і не можуть мати підпису особи, адже їх долучено з бази даних МВС-Армор, про що внизу міститься електронне посилання(а.с.4), на підставі якого уповноваженою особою і долучено вищевказану довідку (а.с.3), що в сукупності дає підставі вважати надані докази належними та допустими.

Відповідно до відеозапису наданого разом з матеріалами, ОСОБА_2 після його зупинки пояснює працівникам поліції, що ним було отримано посвідку у 2021 році, але протягом 60 днів він не отримав посвідчення водія у зв`язку з проблемами на екзамені, а також зазначав, що раніше на нього складались адміністративні матеріали за керування без свідоцтва на право керування. Тобто ОСОБА_2 розуміючи, що не має права на керування транспортними засобами на території України, свідомо керував своїм автомобілем вчиняючи правопорушення, повторного протягом року.

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 10.04.2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 03 червня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький