Провадження № 3/161/4448/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 09 липня 2024 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.06.2024 ОСОБА_1 25.06.2024 о 23:10 год. за адресою свого проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме - нецензурно висловлювався, словесно ображав, погрожував, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Відносно ОСОБА_1 25.06.2024 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 знав про винесення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд адміністративної справи, був повідомлений про судове засідання.

Підсумовуючи все вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом пред`явленого його правопорушення, знав про наявне судове провадження, тобто його право на захист було забезпечено, суддя вважає за можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні протоколом про адміністративне правопорушення, письмовим поясненням, рапортом, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника та іншими матеріалами справи.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, та обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.

Обираючи стягнення за адміністративні правопорушення, суд враховує особу правопорушника, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, інші обставини справи, і вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк