Справа № 585/2095/19
Номер провадження 3-в/585/9/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В. І.,

з участю секретаря судових засідань - Ковган О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови суду,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови суду.

В обгрунтування заяви посилається на те, що згідно постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2019 року (дата набрання постановою законної сили - 02.07.2019 року) у справі № 585/2095/19 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 годин. Згідно порядку виконання адміністративних стягнень у виді громадських робіт, виправних робіт та суспільно-корисних робіт, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 19.03.2013 року № 474/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.03.2013 № 457/225989, постанову було направлено на виконання до Роменського районного сектору № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області. 15.08.2019 року він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання. До відбуття суспільно-корисних робіт він не приступив, оскільки мав зростаючий перелом в/з правого плеча. З 22.09.2019 року по 10.10.2019 року перебував на лікуванні в Першій ОСЛ. 08.11.2019 року йому було видано направлення на відбування суспільно-корисних робіт, до відбування яких він повинен був приступити з 11.11.2019 року. Так як він до відбування покарання не приступив, Роменським РС № 3 було направлення подання до Роменського ВП про притягнення до кримінальної відповідальності згідно ст. 389-2 КК України. Вироком Роменського міськрайонного суду від 07.05.2021 року його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України і призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. 03.12.2021 року він був затриманий та поміщений до ІТТ № 5. З 14.01.2022 року по 03.12.2022 року відбував покарання в ДУ «Божківська ВК № 16». 17.07.2023 року він з`явився до Роменського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, в розшуку не перебував. Проте відсутність коштів в організаціях у період з 2023 року по 2024 рік для оплати суспільно-корисних робіт, призвела до його тривалого невиправданого невиконання (більше двох років), у зв`язку з відмовою юридичних осіб прийняти його, як правопорушника для відбування суспільно-корисних робіт, з цих підстав. ОСОБА_1 також зазначає, що законодавством України залишено поза сферою свого регулювання питання щодо давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення ставлячи осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності в явно невигідну правову ситуацію в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) відповідно до обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як "кримінальні" у розумінні норм Конвенції. ЄЄПЛ у своєму рішенні у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окремі суди (судді) вважають за можливе до правовідносин, які виникли застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Зазначена справа про адміністративне правопорушення щодо накладення на нього стягнення у виді суспільно-корисних робіт, може бути прирівняна до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ можливо застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема КК, яка регламентує подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом (правом па справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанцій важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт в адміністративному праві не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було викопано: 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (яким і є суспільно корисні роботи - ст. ст. 24, 31-1 КУпАП).

Тому просить звільнити його від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2019 року за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у справі за № 585/2095/19, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови Роменського міськрайонного суду про накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 30).

Начальник Роменського районного сектору № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без участі представника РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» (а.с.37).

Дослідивши матеріали адміністративної справи № 585/2095/19 та матеріали особової справи № 07/2019 відносно ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Відповідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Встановлено, що постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2019 року у справі № 585/2095/19 (номер провадження 3/585/468/19) ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 годин (а.с.11).

04.07.2019 року копію постанови направлено до Роменського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, для виконання (а.с. 13).

10.07.2019 року на адресу суду надійшло повідомлення про прийняття до виконання постанови суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно-корисних робіт (а.с.18).

Порядок виконання адміністративних стягнень у виді суспільно корисних робіт визначений «Порядком виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 року.

Належне та якісне виконання судового рішення можливе за умови взаємодії між державними органами.

З матеріалів особової справи № 07/2019 відносно ОСОБА_1 вбачається, що він перебував на лікуванні у лікаря-травматолога з 17.06.2019 року з ДЗ: Зростаючий перелом в/з правого плеча. Післятравматична контрактура правого плечового суглобу, у зв`язку з чим протипоказане навантаження на праву руку, що стверджується відповідними довідками (а.ос.с.17,19).

Згідно довідки КНП СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 16.10.2019 року ОСОБА_1 в період з 22.09.2019 р. по 10.10.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні у даному закладі (а.ос.с.25).

08.11.2019 року, 16.01.2020 року ОСОБА_1 направлено до Управління ЖКГ РМР, для відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт (а.ос.с. 33,47).

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07.05.2021 року ОСОБА_1 засуджено за ст. 389-2 КК України до 1 року позбавлення волі (а.ос.с.93-95).

З повідомлення ІТТ № 5 ГУНП в Сумській області вбачається, що ОСОБА_1 затриманий 03.12.2021 року та етапований до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» (а.ос.с.99).

Відповідно повідомлення ДУ «Божковська виправна колонія (№ 16)» від 03.08.2022 року ОСОБА_1 для відбування покарання до установи виконання покарань прибув 14.01.2022 року. Кінець строку покарання 03.12.2022 року (а.ос.с.105).

Згідно повідомлення КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» № 01-55/2749 від 29.06.2023 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в даному закладі з 15.01.2023 р. по 15.02.2023 р., з 16.02.2023 р. по 07.03.2023 р. (а.ос.с.115).

17.07.2023 року, 18.10.2023 року, 26.01.2024 року, 03.05.2024 року ОСОБА_1 направлено до Управління ЖКГ РМР, для відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт (а.ос.с. 121,125, 130-131,139-140).

З повідомлення Управління ЖКГ РМР від 08.08.2023 року вбачається, що 17.07.2023 року ОСОБА_1 направлений до КП «ККП» РМР, але дане підприємство повідомило, що у зв`язку із скрутним фінансовим становищем та відсутністю коштів, необхідних для забезпечення виконання суспільно корисних робіт, прийняти на роботу ОСОБА_1 не має можливості. 18.07.2023 року ОСОБА_1 був направлений на відбування суспільно корисних робіт до КП «Ільїнський Ярмарок» РМР, але підприємство не змогло прийняти на роботу ОСОБА_1 , так як на підприємстві відсутні кошти та посади, необхідні для влаштування останнього на роботу. 19.07.2023 року ОСОБА_1 направлений для відбування стягнення до КП «Житло-Експлуатація» РМР. Згідно повідомлення КП «Житло-Експлуатація» РМР у зв`язку з відсутністю коштів, необхідних для забезпечення виконання суспільно-корисних робіт та вакансії для влаштування на роботу гр. ОСОБА_1 , забезпечити виконання суспільно-корисних робіт немає можливості. У зв`язку з вищевикладеним, та відсутністю на комунальних підприємствах м. Ромни коштів необхідних для оплати суспільно корисних робіт, забезпечити створення робочого місця та прийняти на роботу гр. ОСОБА_1 , 1987 року не має можливості (а.ос.с.122).

20.10.2023 року, 08.04.2024 року та 15.05.2024 року Управлінням ЖКГ РМР надано аналогічні повідомлення про відсутність на комунальних підприємствах м. Ромни коштів необхідних для оплати суспільно корисних робіт та неможливість забезпечення створення робочого місця та прийняти на роботу

гр. ОСОБА_1 , 1987 року народження (а.ос.с.126,134,142).

Відповідно ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення КУпАП не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в КК України, а саме, ст. 80 регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, 2 роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, і відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 3, ч.4 ст. 80 КК України).

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт згідно норм КУпАП не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано - 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Отже, строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт не повинен перевищувати двох років.

Як встановлено судом, постанова суду від 18.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 станом на 21.06.2024 року не виконана.

Враховуючи вищевикладене, та те, що комунальним підприємствам м. Ромни Роменською міською радою не виділено коштів на оплату суспільно корисних робіт для порушників, що призвело до неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст.303 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно- корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення за ч. 1 ст.183-1 КУпАП у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт, призначеного постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2019 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В.І.Євтюшенкова