Справа №766/5593/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Тип Б) (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України про військові адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 172-15, ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Біла Церква Київської області, РНОКПП не встановлено, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ВЧ НОМЕР_1 заступник начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Тип Б), з персоналу, підполковник, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ПдРУ №293703 від 09.04.2024: 08.04.2024 близько 17:30 год., на місці тимчасового проживання в АДРЕСА_2 , було виявлено ОСОБА_1 , який залишився за керівника підрозділу та під час виконання обов`язків військової служби із стримування збройної агресії російської федерації на території України, перебував в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду (воєнного стану), факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком «КНП Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги ХОР» від 08.04.2024, результат 2,09 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ та п.20.1 Кодексу поведінки працівника, до функціональних обов`язків яких належить управління кордонами, затвердженого наказом МВС, МЗС, МФУ, АДПСУ від 05.07.2011 року №330/151/809/434.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу, кваліфіковано за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: перебування військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинені особою в умовах особливого періоду.

Крім того, відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ПдРУ №293705 від 11.04.2024: в період часу з 08:00год. 10.04.2024 по 17:00 год. 10.04.2024, ОСОБА_1 був відсутній без поважних причин на місці тимчасової дислокації ВЧ НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , під час виконання обов`язків військової служби із стримування збройної агресії російської федерації на території України, на телефонні дзвінки протягом дня відповідав але до місця тимчасової дислокації КСП так і не прибув, чим підірвав бойову готовність свого підрозділу, цим вчинив недбале ставлення до військової служби, в умовах особливого періоду (воєнного стану). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу, кваліфіковано за ч.2 ст. 172-15 КУпАП, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 , провину не визнав, заперечив проти складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, просив провадження у справі закрити, в подальшому в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою долученою до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП немає перешкод для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Під час судового розгляду захисник Морозова О.С., пояснила, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнає в повному обсязі, заявила клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 172-15, ч.3 ст.172-20 КУпАП, заперечила проти складених щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення. Обґрунтовуючи свою позицію, долученими в письмовому вигляді поясненнями, відповідно до яких зазначено, що до протоколу за ч.2 ст. 172-15 КУпАП не долучено жодного доказу, також і в обґрунтування обставин правопорушення, які б свідчили про службову недбалість, а саме які дії він був зобов`язаний вчинити і у якій спосіб, невиконання яких ставиться в провину, крім того з журналу бойових дій, який долучено під час розгляду, вбачається, що він перебував на робочому місці; до протоколу за ч.3 ст. 172-20 КУпАП не долучено жодного доказу, що огляд проведено під час відеофіксації чи присутності свідків, тому порушено порядок огляду, крім того він вживав ліки, а не алкоголь, що підтверджено долученим консультативним висновком невропатолога. За викладених обставин, вважає, що протоколи складено безпідставно.

Так вина ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи про адміністративні правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

за ч.2 ст. 172-15 КУпАП:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №293705 від 11.04.2024, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-рапортом;

-поясненнями ОСОБА_1 ;

-копією службового посвідчення та наказу, які містять відомості, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем;

-поясненнями ОСОБА_2 від 11.04.2024.

за ч.3 ст.172-20 КУпАП:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №293703 від 09.04.2024, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-рапортом;

-поясненнями ОСОБА_1 ;

- висновком про результат медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння від 08.04.2024 року відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 2,09 проміле о 20:05 год.;

-копією службового посвідчення та наказу, які містять відомості, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 24.02.2022 діє воєнний стан, який востаннє продовжено Законом України «Про затвердження Указу Президента України від 5 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08 травня 2024 № 3684-IX з 05:30 години 14.05.2024 строком на 90діб.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування , Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

У відповідності до ч.1 ст.256 КУпАП, якою урегульовані вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та ч.2 ст. 283 КУпАП якою урегульовані вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення, у їх поєднанні із вимогами ст. 280 КУпАП як при викладенні обставин вчинення адміністративного правопорушення у протоколі, так і при формулюванні суддею у постанові обставин доведеного адміністративного правопорушення є необхідним зазначення усіх складових об`єктивної сторони того адміністративного правопорушення, яке поставлене особі у вину.

За змістом частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Приписами п.п. 14 п. 2 ч. 1 ст. 255 КУпАП встановлено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними встаттях 218 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) (статті 172-10- 172-20, крім правопорушень, вчинених поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України під час дії воєнного стану).

Вимогами п. 1 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові правопорушення, затвердженої наказом МО України від 23.10.2021 року № 329, зареєстрованого в МЮ України 14.12.2021 року за №1622/372444, передбачено, що 1. Протокол про правопорушення, передбачені статтями 172-10-172-20 КУпАП, складається: - командиром (начальником) військової частини або уповноваженим ним командиром підрозділу (далі-уповноважена посадова особа військової частини) у разі виявлення ним безпосередньо факту вчинення підлеглим військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб; - уповноваженою посадовою особою органу військового управління, органу управління Служби правопорядку, органу управління ДССТ у разі виявлення нею безпосередньо факту вчинення військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб.

Щодо ч.2 ст. 172-15 КУпАП:

Диспозиція частини 2 статті 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Орган, що розглядає справу, не наділений повноваженнями на збирання доказів, та розглядає справу в межах тих доказів, що зібрані та надані на розгляд суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення.

Так, згідно із приміткою до ст. 172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Отже, суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що інкримінується ОСОБА_1 , можуть бути лише військовослужбовці вказані у примітці до ст. 172-13 КУпАП.

З огляду на це, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази повинні містити посилання та підтвердження відповідності військовослужбовця вказаним ознакам.

Однак, жодних доказів про коло посадових обов`язків за посадою ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, а отже є обґрунтовані сумніви що ОСОБА_1 відноситься до суб`єктів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Окрім того, зі змісту протоколу, як невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він в період часу з 08:00год. 10.04.2024 по 17:00 год. 10.04.2024, ОСОБА_1 був відсутній без поважних причин на місці тимчасової дислокації ВЧ НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , під час виконання обов`язків військової служби із стримування збройної агресії російської федерації на території України, на телефонні дзвінки протягом дня відповідав але до місця тимчасової дислокації КСП так і не прибув, чим підірвав бойову готовність свого підрозділу, цим вчинив недбале ставлення до військової служби, в умовах особливого періоду (воєнного стану).

В той же час, у протоколі не розкрито, до виконання яких саме службових обов`язків недбало ставився ОСОБА_1 , при вчиненні інкримінованих йому дій, та які суспільно-небезпечні наслідки могли настати чи настали внаслідок його дій.

В протоколі також відсутні відомості про те чи повинен був ОСОБА_1 постійно знаходитися на території військової частини та чи мав можливість на законних підставах залишати її.

Предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Враховуючи наведене, через відсутність в протоколі та доданих до нього матеріалах відомостей, які б беззаперечно вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, вважаю недоведеним факт події та складу зазначеного правопорушення.

Встановивши, викладене вище, суд вважає недоцільним давати аналіз іншим доводам ОСОБА_1 .

Щодо ч.3 ст.172-20 КУпАП:

Військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 266-1 КУпАП). Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів (ч. 2 ст. 266-1 КУпАП). Під час проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 6 ст. 266-1 КУпАП). Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 9 ст. 266-1 КУпАП).

Огляд військовозобов`язаних на стан, зокрема, алкогольного, сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, який затверджений постановою КМУ від 12 січня 2024 року №32, військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.

Із змісту вищевказаного протоколу було встановлено порушення п. 5, п.8, п. 11 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, який затверджений постановою КМУ від 12 січня 2024 року №32, оскільки: -уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення не було запропоновано пройти огляд; - уповноваженою посадовою особою не було застосовано технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів не було залучено двох свідків, при яких би було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Встановлені вище обставини вказують на існування обґрунтованих сумнівів щодо можливості використання такого протоколу про адміністративне правопорушення, як належного і допустимого доказу вини ОСОБА_1 , оскільки такі порушення і неточності, можуть істотно впливати на його законність.

А отже, вищевказаний протокол не може бути належним доказом вини правопорушника.

Встановивши, викладене вище, суд вважає недоцільним давати аналіз іншим доводам ОСОБА_1 .

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-15, ч.3 ст.172-20 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 172-15, 172-20, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.2 ст. 172-15, ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяВ. Е. Дорошинська