Справа № 365/471/24
Номер провадження: 3/365/242/24
ПОСТАНОВА

іменем України

12 липня 2024 року с-ще Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Хижний Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від СПД № 2 ВП № 1 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182262 від 13.06.2024 встановлено, що 13.06.2024 року о 15 год. 55 хв. на 1 км а/д Згурівка-Аркадіївка Броварського району Київської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ВП № 57744730 від 20.12.2019 року, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України.

Дії ОСОБА_2 в протоколі кваліфіковані за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто як керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» та повноваження прокурора, визначені статтею 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився.

Враховуючи сталу практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи те, що ст. 268 КУпАП передбачена можливість розгляду даної справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_2 за наявними у справі доказами.

Частиною 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами .

Дослідивши адміністративний матеріал, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_2 по суті правопорушення пояснив, що не знав про відповідне обмеження (а.с. 1), копії постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с. 2-5), довідку, згідно якої ОСОБА_2 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 термін дії по 25.03.2047, видане ТСЦ 3241 (а.с. 7), суддя приходить до висновку, що факт обізнаності ОСОБА_2 про встановлення щодо нього тимчасово обмеження у праві керування не доведений, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що обов`язок по збиранню доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04, рішення від 30 травня 2013 року) та «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративний матеріал не містить доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучене у ОСОБА_2 посвідчення водія слід повернути йому.

Керуючись ст.ст.126,245,247,251,252 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 термін дії по 25.03.2047, видане ТСЦ 3241, повернути йому.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Р. В. Хижний