Справа № 161/5463/24 Провадження №33/802/343/24 Головуючий у 1 інстанції:Гринь О. М.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2024 року ОСОБА_1 визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03.03.2024 року о 09:10 годині на АД Н-17 «Луцьк-Горохів-Львів» в селі Гірка Полонка, вулиця Горохівська 63А керував автомобілем Opel Zafira днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager, результат 0,33 %. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані як порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.17).

Не погоджуючись із постановою судді особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необгрунтованою. Вказує на те, що обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та реальним обставинам справи. Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні пояснення свідків та працівників поліції, таким чином судом всупереч вимогам КпАП України не було об`єктивно з`ясовано всіх обставин справи.

Крім цього судом першої інстанції було порушено його право на захист, адже він не був жодним належним чином повідомленим про час та дату проведення судового засідання. Розгляд справи відбувся у його відсутності, в результаті чого він був позбавлений можливості прибути в судове засідання та надати пояснення по суті справи чи хоча б ознайомитися із постановою, винесеною судом. Копію оскаржуваної постанови він отримав 11.04.2024 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений із поважних причин та просить його поновити (а.с.20-23).

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи (а.с.34) не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно до ч.1 ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянуто 28.03.2024 року за відсутності ОСОБА_1 та даних про належне його повідомлення про судовий розгляд, чим порушено вимоги ч.1 ст.268 КпАП України, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2024 року та прийняття нової постанови, як це передбачено приписами п.3 ч.8 ст.294 КпАП України.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 571062 від 03.03.2024 року (а.с.1);

-чеком приладу Драгер, результат тесту 0,33 %о (а.с.2);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.3);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_1 (а.с.5);

-рапортом поліцейського СРПП № 3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Демосюка Д. від 03.03.2024 року (а.с.6);

-розпискою ОСОБА_2 про зобов`язання доставити транспортний засіб за місцем стоянки (а.с.8);

-відеозаписом з нагрудних боді-камер інспекторів поліції (а.с.10).

Згідно довідки начальника ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області Нікітюка О. від 05.03.2024 року вбачається, що відповідно до інформаційного порталу Національної поліції України «ІТС ІПНП «»Адмінпрактика» у продовж року на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , працівниками поліції не складались протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КпАП України, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 від 03.03.2006 року (а.с.7).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.

Беручи до уваги вище наведене апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведених вище висновків суду, а фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст.23 КпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст.33 КпАП України при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови суддіЛуцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок ) судового збору.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук