Справа №585/569/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Цвєлодуб Г. О.
Номер провадження 33/816/639/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря Демченко А.Д. захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Харченка Д.М., розглянувши в режимі відеоконференції у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Харченка Д.М. на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, українця, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. та позбавлено його права керування усіма транспортними засобами на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 28 січня 2024 року о 23 год. 05 хв. в м. Ромни по вул. Соборній, 47, керував автомобілем «Ніссан», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу КНП СОР ОКСЛ № 17 від 29.01.2024.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Харченко Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.03.2024 та закрити провадження у даній справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що із долучених до матеріалів справи відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

Так, у судовому засіданні останній повідомив, що 28 січня 2024 з 18 год. 00 хв. по 23 год. 00 хв. перебував у свого товариша, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 підійшов до свого автомобіля, який був припаркований на проїзній частині, поруч з будинком товариша та завів двигун для прогрівання. Проте не встиг зрушити з місця, так як був затриманий працівниками поліції за порушення комендантської години.

У весь час, автомобіль був нерухомий та не здійснював рух в будь-якому напрямку, а відтак в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Окрім цього, апелянт звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений через п`ять днів з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Відповідно, вказаний документ складений з порушенням вимог ст. 254 КУпАП.

Також працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, оскільки матеріали справи не містять підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу. А відтак проведення огляду безпосередньо у медичному закладі є порушенням порядку встановленого ст. 266 КУпАП.

Крім того, поза увагою суду залишився факт, що висновок щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння був доведений до відома останнього, поліцейським 02 лютого 2024 року, тобто через 05 днів з моменту огляду. Не зважаючи на те, що відповідно до п. 20 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, висновок щодо результатів огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Апелянт просить звернути увагу на те, що рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 у кількості 0,5 гр./л. не перевищує допустимого рівня алкоголю в крові, передбаченого положеннями Віденської конвенції про дорожній рух і не впливає на здатність останнього усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Харченка Д.М., який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2024 року серії ААД № 284608;

- висновком КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.01.2024 № 17, відповідно якого 28.01.2024 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, які підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів в апеляційного суду підстави відсутні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, чітко вбачається, як 28 січня 2024 року близько 23 год. 05 хв. в м. Ромни по вул. Соборній, 47 був зупинений транспортний засіб «Nissan Note», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 .

У подальшому, як вбачається із дослідженого відеозапису, під час спілкування, працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, останньому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або ж проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я для проведення медичного огляду.

Після спливу тривалого часу, протягом якого ОСОБА_1 не надавав працівникам поліції відповіді чи погоджується він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та яким саме способом, останній оголосив, що бажає проїхати до закладу охорони здоров`я, з метою здачі зразків біологічного середовища, сечи.

У медичному закладі ОСОБА_1 пройшов огляд шляхом здачі зразків біологічного середовища, на підставі чого було складено медичний висновок про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що матеріали провадження не містять підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Так, запис долученого відеозапису із нагрудних камер працівників поліції розпочинається з того, що ОСОБА_1 надано вказівку вийти з-за керма автомобіля та поставити транспортний засіб на ручне гальмо, заглушити двигун.

Як вбачається із відеозапису, коли ОСОБА_1 покинув салон транспортного засобу, працівником поліції було зроблено зауваження останньому про те, що автомобіль продовжує котитися, тому необхідно поставити його на ручне гальмо.

Жодних зауважень щодо того, що він не керував транспортним засобом, ОСОБА_1 працівникам поліції не заявляв, таким чином, вище встановлені обставини свідчать на користь того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, тобто є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд дослідивши долучені відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції, робить висновок про дотримання працівниками поліції вказаних вимог чинного законодавства.

Так, ОСОБА_1 протягом тривалого часу не надавав відповіді щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, лише згодом, після спілкування по телефону зі захисником, погодився проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, водій транспортного засобу відмовся проходити огляд на місці зупинки автомобіля із застосування спеціального технічного засобу та надав згоду на проведення медичного огляду, для чого і був доставлений працівниками поліції до медичного закладу.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про порушення поліцейськими порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП не є слушним з огляду на таке.

Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, протокол серії ААД № 284608 був складений працівниками поліції після отримання результатів медичного огляду, що підтверджується відповідними доказами, наявними у матеріалах справи. Крім того, як вбачається з відеозапису, 02 лютого 2024 протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності ОСОБА_1 , зі змістом якого останній був ознайомлений, а тому вказаний процесуальний документ був складений в межах встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення саме 02.02.2024 року не свідчить про порушення ст.254 КУпАП, якою передбачено складання протоколу з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, тобто коли у посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність чи відсутність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

Крім того, КУпАП не вказує на наслідки складання протоколу через певний проміжок часу після проходження огляду.

Окрім цього, апеляційний суд зауважує про те, що саме після надходження результату лабораторних тестів, які відображені в п.п. 23-24 акту огляду, лікарем наркологом було складено акт огляду та висновок про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Після чого вказані медичні висновки були направлені до патрульної поліції, на підставі яких і було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказана хронологія подій унеможливлює як видачу висновку в день доставки водія для огляду до медичного закладу, так і складання протоколу працівниками поліції, оскільки вони залежать від надходження результатів лабораторних тестів, які проводяться в лабораторних умовах, протягом декількох днів, на відміну від складання висновку при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, який складається одразу після проходження тесту на газоаналізаторі.

Посилання апелянта на Віденську конвенцію про дорожній рух в даній справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованим.

Так, у ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень. При цьому, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, що й має місце в Україні, де встановлено показник рівня алкоголю у крові - 0,2 ‰.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Харченка Д.М., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді міськрайонного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Харченка Д.М. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.