Справа № 484/1859/24
Провадження № 3/484/1020/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2024 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Мельничук О.В., за участю секретаря судового засідання Голубкової Н.М., особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Порхун В.М., прокурора - Шматкова Р.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла до суду 04.04.2024 від Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка, Скадовського району Херсонської області, громадянина України, заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально - психологічного забезпечення, розлученого, маючого на утриманні 1 дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-15 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу №3 від 27.03.2024 майор ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової службової особи за наступних обставин.

Так, 22.02.2023 постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (справа №484/1061/23) солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-20 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 10 діб. Вказана постанова набрала законної сили 07.03.2023, була вручена ОСОБА_2 та направлена до військової частини НОМЕР_1 .

Водночас, кінцевий термін виконання вказаної постанови суду 22.05.2023, а також відповідно до вимог КУпАП вказаний термін можливо було відстрочити на один місяць.

Після надходження вказаної постанови суду до військової частини НОМЕР_1 командир військової частини НОМЕР_1 надав усний наказ майору ОСОБА_1 організувати виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (справа №484/1061/23) щодо арешту солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 з утриманням на гауптвахті строком на 10 діб.

Однак, майор ОСОБА_1 у період часу з 07.03.2023 по 22.05.2023 не вжив заходів щодо своєчасного виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про застосування адміністративного стягнення у виді арешту солдата ОСОБА_2 з утриманням на гауптвахті, до ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаний період часу не звертався та не організував доставку солдата ОСОБА_2 до гауптвахти ПТУ ВСП для виконання визначеного судом адміністративного стягнення.

Водночас, відповідно до листа начальника ПТУ ВСП (від 27.02.2024 №995/2) у період з 07.03.2023 по 21.05.2023 на гауптвахті ПТУ ВСП були вільні місця 19.03.2023, 21.03.2023, 01.05.2023, 12-21.05.2023 для відбування арешту на гауптвахті для військовослужбовців категорії «солдат».

Попри це, 22.05.2023 (останній день виконання постанови суду) ОСОБА_1 організував доставку солдата ОСОБА_2 на гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_2 але в постанові суду була виявлена технічна описка, виправлення якої потребувало час, внаслідок чого останнього в цей день не було поміщено до гауптвахти для виконання постанови суду.

Разом з цим, ПТУ ВСП листом від 22.05.2023 вих.№ 2219/3 звернулось до військової частини НОМЕР_1 з пропозицією звернутися до суду з метою відстрочення виконання постанови суду щодо арешту солдата ОСОБА_2 .

Однак, майор ОСОБА_1 не ініціював звернення до суду щодо відстрочення виконання вказаної постанови суду, внаслідок чого солдат ОСОБА_2 не відбув визначене судом адміністративне стягнення.

26.03.2024 кримінальне провадження №0000044 в частині вчинення посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , в тому числі, заступником командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення майором ОСОБА_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, було закрито слідчим за відсутності складу кримінального правопорушення.

Таким чином, за викладених вище обставин, заступник командира військової частини НОМЕР_1 з морально - психологічного забезпечення майор ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 (більш точна адреса не вказується у зв`язку з дією правового режиму воєнного стану), діючи всупереч інтересам служби, недбало ставлячись до військової служби, на порушення своїх статутних обов`язків та вимог пункту 2 Розділу XII «Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців», затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.11.2020 № 394, за вищевказаними обставинами у період з 07.03.2023 по 22.05.2023 не вжив заходів щодо своєчасного виконання постанови суду про застосування адміністративного стягнення у виді арешту солдата ОСОБА_2 з утриманням на гауптвахті та не ініціював перед судом питання про відстрочення виконання вказаної постанови суду, внаслідок чого солдат ОСОБА_2 уникнув визначеної судом адміністративної відповідальності, в умовах особливого періоду, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вважав, доведеним те, що ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав себе винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та пояснив, що за функціональними обов`язками заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально - психологічного забезпечення не передбачено виконання постанови суду про застосування адміністративного стягнення у виді арешту відносно солдат. Згідно діловодства така постанова повинна бути командиром передана, з відповідною вказівкою начальнику штабу військової частини, який передає її на подальше виконання начальником підрозділу, в якому проходить службу солдат. Наказ про відрядження солдата з військової частини видає командир, що і було зроблено 20.05.2024.

Захисник ОСОБА_3 надав письмові пояснення в яких заперечував обставини, зазначені у протоколі та в судовому засіданні вказав, що доказів підтверджуючих вину ОСОБА_1 у вчинені військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП суду не надано. Протокол про адміністративне правопорушення від 27.03.2024 складено після закінчення строків накладення адмінстягнення передбачених ч.2 ст.38 КУпАП, так як кримінальне провадження було відкрито 04.09.2023, а закрито 26.03.2024. Крім того наказу командира частини про доручення саме ОСОБА_1 організувати виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (справа №484/1061/23) щодо арешту солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 з утриманням на гауптвахті не було і функціональними обов`язками заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально - психологічного забезпечення таке не передбачено. Більш того без наказу командира відправити солдата з військової частини не можливо, а такий наказ було видано 20.05.2024 і виконавцем вказано геть іншу особу. А тому просить справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно протоколу №3 від 27.03.2024, 22.02.2023 постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (справа №484/1061/23) солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-20 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 10 діб. Вказана постанова набрала законної сили 07.03.2023, була вручена ОСОБА_2 та направлена до військової частини НОМЕР_1 .

Водночас, кінцевий термін виконання вказаної постанови суду 22.05.2023, а також відповідно до вимог КУпАП вказаний термін можливо було відстрочити на один місяць.

Після надходження вказаної постанови суду до військової частини НОМЕР_1 командир військової частини НОМЕР_1 надав усний наказ майору ОСОБА_1 організувати виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (справа №484/1061/23) щодо арешту солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 з утриманням на гауптвахті строком на 10 діб.

Однак, майор ОСОБА_1 у період часу з 07.03.2023 по 22.05.2023 не вжив заходів щодо своєчасного виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про застосування адміністративного стягнення у виді арешту солдата ОСОБА_2 з утриманням на гауптвахті, до ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаний період часу не звертався та не організував доставку солдата ОСОБА_2 до гауптвахти ПТУ ВСП для виконання визначеного судом адміністративного стягнення.

Водночас, відповідно до листа начальника ПТУ ВСП (від 27.02.2024 №995/2) у період з 07.03.2023 по 21.05.2023 на гауптвахті ПТУ ВСП були вільні місця 19.03.2023, 21.03.2023, 01.05.2023, 12-21.05.2023 для відбування арешту на гауптвахті для військовослужбовців категорії «солдат».

Попри це, 22.05.2023 (останній день виконання постанови суду) підполковник ОСОБА_1 організував доставку солдата ОСОБА_2 на гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_2 але в постанові суду була виявлена технічна описка, виправлення якої потребувало час, внаслідок чого останнього в цей день не було поміщено до гауптвахти для виконання постанови суду.

Разом з цим, ПТУ ВСП листом від 22.05.2023 вих.№ 2219/3 звернулось до військової частини НОМЕР_1 з пропозицією звернутися до суду з метою відстрочення виконання постанови суду щодо арешту солдата ОСОБА_2 .

Однак, майор ОСОБА_1 не ініціював звернення до суду щодо відстрочення виконання вказаної постанови суду, внаслідок чого солдат ОСОБА_2 не відбув визначене судом адміністративне стягнення.

26.03.2024 кримінальне провадження №0000044 в частині вчинення посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , в тому числі, заступником командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення майором ОСОБА_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, було закрито слідчим за відсутності складу кримінального правопорушення.

Таким чином, за викладених вище обставин, заступник командира військової частини НОМЕР_1 з морально - психологічного забезпечення майор ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 (більш точна адреса не вказується у зв`язку з дією правового режиму воєнного стану), діючи всупереч інтересам служби, недбало ставлячись до військової служби, на порушення своїх статутних обов`язків та вимог пункту 2 Розділу XII «Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців», затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.11.2020 № 394, за вищевказаними обставинами у період з 07.03.2023 по 22.05.2023 не вжив заходів щодо своєчасного виконання постанови суду про застосування адміністративного стягнення у виді арешту солдата ОСОБА_2 з утриманням на гауптвахті та не ініціював перед судом питання про відстрочення виконання вказаної постанови суду, внаслідок чого солдат ОСОБА_2 уникнув визначеної судом адміністративної відповідальності, в умовах особливого періоду, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Факт вчинення за викладених вище обставин майором ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення, підтверджуються наступними зібраними доказами: поясненнями ОСОБА_1 , в яких він повністю визнав свою вину, копією матеріалів кримінального провадження №0000044 від 04.09.2023 та іншими матеріалами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно дост.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно достатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ».

ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995р. по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998р. ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Також, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Стаття 172-15 ч.1 КУпАП передбачає адмінвідповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Стаття 172-15 ч.2 КУпАП передбачає адмінвідповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно протоколу №3 від 27.03.2024, заступник командира військової частини НОМЕР_1 з морально - психологічного забезпечення майор ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 діючи всупереч інтересам служби, недбало ставлячись до військової служби, на порушення своїх статутних обов`язків та вимог пункту 2 Розділу XII «Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців», затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.11.2020 № 394, за вищевказаними обставинами у період з 07.03.2023 по 22.05.2023 не вжив заходів щодо своєчасного виконання постанови суду про застосування адміністративного стягнення у виді арешту солдата ОСОБА_2 з утриманням на гауптвахті та не ініціював перед судом питання про відстрочення виконання вказаної постанови суду, внаслідок чого солдат ОСОБА_2 уникнув визначеної судом адміністративної відповідальності, в умовах особливого періоду, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У вказаному протоколі зазначено, що майор ОСОБА_1 , не виконав усний наказ командира частини, однак із копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_3 №145 від 20.05.2023 видно, що з 22.05.2023 направлено до в/ч НОМЕР_4 в АДРЕСА_1 солдата ОСОБА_2 для відбування покарання згідно постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.02.2023 та знято з котлового забезпечення. Підстава: рапорт старшого лейтенанта ОСОБА_4 . Із копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_3 №147 від 22.05.2023 видно, що з 22.05.2023 солдата ОСОБА_2 вважати прибувшим з в/ч НОМЕР_4 в АДРЕСА_1 та зараховано на котлове забезпечення. Підстава: доповідна записка капітана ОСОБА_4 . Таким чином у вказаних наказах майор ОСОБА_1 як виконавець не вказаний. А в його функціональних обов`язках відсутні зобов`язання на виконання постанови суду про застосування адміністративного стягнення у виді арешту відносно солдатів. Також відсутні данні, що солдат ОСОБА_2 являється підлеглим безпосередньо майора ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Із копії постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.02.2023 видно , що солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-20 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 10 діб. Відповідно останнім днем виконання вказаної постанови є 22.05.2023, а саме в цей день ОСОБА_2 був направлений для відбування показання і ставити питання наступного дня про відстрочення виконання вказаної постанови суду вже було неможливо.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення з врахуванням усіх наведених обставин викликають розумні сумніви, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Будь-яких інших переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю за необхідне закрити провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 , події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247п.1, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: О.В.Мельничук