Справа №204/6193/24
Провадження №3/204/2455/24
ПОСТАНОВА

іменем України

25 липня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Книш А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173? КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 25 травня 2024 року близько 12 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 скоїв домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме висловлював погрози фізичною розправою, поводив себе не стримано, на прохання припинити не реагував, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173? КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 25 травня 2024 року прийшов до спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки йому немає де жити. Вказує, що він погодив з потерпілою, яка є його колишньою дружиною, питання щодо продажу квартири та потрібно було зробити фото для ріелтора. Двері були зачинені та він почув погрози, після чого він викликав поліцію. Вважає, що потерпіла порушила його право на проживання у квартирі. Також зазначив, що погрози не виловлював та агресивно себе не поводив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шаповалова Н.В. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки у справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173? КУпАП, факт насильства співробітниками поліції не зафіксовано.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , яка також була допитана судом у якості свідка, підтвердила, що дійсно між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_1 наявний тривалий конфлікт щодо поділу майна подружжя. Вказує, що 25 травня 2024 року ОСОБА_1 висловлював погрози на її адресу, однак які саме були погрози ОСОБА_2 не пам`ятає. Також потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вона та дитина бояться ОСОБА_1 , вона його попереджала, що без адвокатів чи поліції з ним розмовляти не буде, але 25 травня 2024 року він все одно прийшов до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ображав її і сусідів та намагався потрапити до квартири.

Представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Трофімов Д.Ю. в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки доказами у справі підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Так дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками патрульної поліції за ч.1 ст. 173? КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Однак, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини Хдалі - ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , не зазначено чи могла бути або чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілому.

З рапорту співробітника поліції від 25 травня 2024 року, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що прибувши 25 травня 2024 року на місце виклику сам факт домашнього насильства не підтвердився (а.с.8).

Крім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, наданого потерпілою стороною, не встановлено факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру, про яке зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також судом було роз`яснено потерпілій та її представнику право заявити клопотання про виклик свідків на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правовопрушення, однак потерпіла та її представник своїми процесуальними правами розпорядилися на власний розсуд та відповідного клопотання не заявили.

Враховуючи, що доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано, дії останнього не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173? КУпАП, і згідно вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173? КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: