Cправа № 308/2919/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Нам`яка Ю.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2024 року о 23 год. 01 хв. в м. Ужгороді по вул. Грушевського, 72а, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки Mazda 3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився лікарем КНП "ЗОМЦ ПЗтМЗ", що підтверджується висновком № 182 від 10.02.2024. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

15 квітня 2024 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшли письмові заперечення, в яких останній звертає увагу на те, що під час перегляду відозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, ним було встановлено, що співробітник поліції під час зупинки ОСОБА_1 не повідомив останньому свої анкетні дані, спеціальне звання. Спілкування працівника поліції та ОСОБА_1 зосереджувалось на зобов`язанні останнього пред`явити посвідчення водія. Працівники поліції пред`явили йому незаконну вимогу щодо відкриття багажника автомобіля. Процес проведення даного заходу не був зафіксований на відеозаписі. Захисник звертає увагу на те, що право на захисника було роз`яснено ОСОБА_1 вже після збирання всіх доказів, що унеможливило ним його залучення. Додає, що в описі ознак складу адміністративного правопорушення, яке міститься у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні відомості про його суб`єктивну сторону. У висновку щодо результатів медичного огляду не зазначені реквізити акту медичного огляду і даний документ відсутній в матеріалах справи. Поліцейський не відібрав пояснення у ОСОБА_1 Додатково захисник зазначив, що адміністративне правопорушення вчинено в умовах крайньої необхідності, так як його знайомій у той день було зле і їй необхідно було терміново вжити медичні препарати, які знаходились у неї вдома. Захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 внаслідок хвороби має посилення хвилювання у незвичайних обставинах. Просив врахувати щире каяття особи, відсутність істотної шкоди громадським або державним інтересам та призначити адміністративне стягнення, не передбачене санкцією статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, з огляду на кримінально-правовий характер відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень та наявність такого інституту в законі про кримінальну відповідальніст. Просив взяти до уваги також, що від можливості керування транспортним засобом залежить підприємницька діяльність ОСОБА_1 , який самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку. Також просив закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП або на підставі п. 4 ч. 1 ст. 246 КУпАП.

Крім того, захисник подав клопотання про визнання протоколу про адміністративне правопорушення та висновку на стан сп`яніння недопустимими доказами.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 підтримав подані ними письмові заперечення та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 034394 від 10.02.2024, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.02.2024 за № 182, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі серії ЕНА № 1414943 від 10.02.2024, довідкою про наявність посвідчення водія, а також матеріалами відеофіксації, що долучені до справи.

Заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя не бере до уваги, з огляду на те, що вони спростовуються наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами.

Зокрема, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 034394 від 10.02.2024, ОСОБА_1 інкримінуються дії щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У письмових запереченнях захисник останнього не заперечує факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв. До того ж дану обставину підтведжує висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.02.2024 за № 182, який міститься у матеріалах справи.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом зафіксований на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Заперечення захисника про те, що у висновку щодо результатів медичного огляду не зазначені реквізити акту медичного огляду і даний документ відсутній в матеріалах справи, суддя не бере до уваги, позаяк, згідно з п. 19 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 визначено, що такий акт складається тільки в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Захисником не наведено жодних доводів та підстав вважати, що відсутність реквізитів даного акту в висновку впливає на результати огляду його підзахисного. До того ж під час розгляду справи він не був позбавлений права заявляти клопотання про витребування даного документу або самостійно отримати його з закладу охорони здоров`я та подати у ході розгляду справи.

При цьому, слід зазначити, що не кожен дефект процедури призводить до недопустимості доказу.

На переконання судді, доказ може визнаватися недорпустимими тільки у разі допущення фундаментальних порушень, тобто таких що поризводять до суттєвої, істотної помилки, яка своїм наслідком має прийняття незаконного рішення.

Порушення процедури може бути підставою для визнання доказів недопустимими лише за тієї умови, що воно вплинуло на правильність та законність рішення.

Щодо заперечень захисника про те, що його підзахисному були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП тільки після збору усіх доказів у справі, а відтак він не зміг скористатися послугами захисника на даному етапі провадження у справі про адміністративне праовопорушення, суддя вважає їх безпідставними, позаяк він не був позбавлений реалізувати дані права під час розгляду справи.

Окрім цього, слід зазначити, що ОСОБА_1 не клопотав про залучення захисника ні до роз`яснення прав, ні після.

До того, ж ст. 268 КУпАП, передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право "при розгляді справи" користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Складання протоколу - це початковий етап у процедурі притягнення особи, до адміністративної відповідальності. І даний етап не тотожний "розгляду справи по суті".

Справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, згідно з ст. 221 КУпАП, розглядає суддя місцевого суду.

Відтак право на захист ОСОБА_1 не було порушене, позаяк під час розгляду справи останній мав право вільно обирати захисника, користуватися його допомогою, що ним і було зроблено з огляду на участь його захисника у розгляді справи.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

Зокрема, згідно з ст.ст. 17, 18 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У даному випадку "правам та свободам" пасажирки ОСОБА_1 не загрожувала небезпека. Захисником не доведено, що описані ним обставини щодо погіршення здоров`я ОСОБА_3 не могли бути усунені іншими засобами - викликом карети швидкої допомоги, залученням тверезого водія.

До того ж суддя критично оцінює доводи захисника про те, що симптоми хвороби останньої могли бути усунуті вживанням медичних препаратів. Зокрема, не захисником не надано назви препарату, якого потребувала ОСОБА_3 , не обгрунтовано його дію, та симптоми, які він усуває, не доведено, що вона потребує саме певних препаратів при таких приступах. У наданих захисником документах - консультації лікаря КНП "ЗОКЛ ім. Новака" від 05.04.2023 призначене лікування та препарати тільки на 10 днів. Подія з приводу якої складено протокол про адміністративне правопорушення відбулася значно пізніше, а саме через неповних 10 місяців.

Поряд з цим, суспільна небезпека та ризик заподіяння можливої шкода, зумовлені керуванням траснпортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, виходячи з обставин справи, є значно більшими, ніж ймовірна шкода, яку за версією сторони захисту, намагався відвернути ОСОБА_1 .

Не є обгрунтованими також заперечення захисника про незазначення поліцейським ознак суб`єктивної сторони у описі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

При цьому під "суттю адміністративного правопорушення" розуміється сукупність всіх істотних ознак складу правопорушення, передбачених та визначених КУпАП для даного адміністративного правопорушення, тобто достатнім є опис вчиненого діяння відповідно до диспозиції, визначеної статтею кодексу.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 чітко зазначені ці ознаки, а саме "керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння". Викладене "обвинувачення" дозволяє у повній мірі реалізувати право на захист.

Неспроможними є також аргументи захисника про те, що поліцейський не відібрав пояснення у ОСОБА_1 , так як законом не передбачено такого обов`язку поліцейського. До того ж після роз`ясненння поліцейським ОСОБА_1 його прав, останній не скористався правом надати свої пояснення.

Разом з цим, ОСОБА_1 не був позбавлений права надавати письмові чи усні пояснення під час розгляду справи суддею.

Безпідставними є заперечення захисника і про те, що співробітник поліції під час зупинки ОСОБА_1 не повідомив останньому свої анкетні дані, спеціальне звання, про те, що спілкування працівника поліції та ОСОБА_1 концентрувалось на зобов`язанні останнього пред`явити посвідчення водія, щодо незаконної вимоги працівників щодо відкриття багажника автомобіля, щодо нефіксації процедури огляду багажника на відеозапис, позаяк зазначені обставини не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного праовпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена на підставі належних, допустимих та достатніх у своїй сукупності доказів.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 , суддя врахував характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, його стан здоров`я, наявність неповнолітньої доньки, особливості підприємницької діяльності, яка є його основним джерелом існування, та прийшов до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Доводи захисника про можливість застосування щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом, тобто такого, яке не передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя не бере до уваги, з огляду на те, що суддею під час розгляду справи не встановлено наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для застосування даного інституту у кримінальному законодавстві.

Зокрема, у даному випадку суддею не встановлено обставин, які свідчать про те, що особа винного дійсно щиро розкаялася у вчиненому.

Зокрема, щире каття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої адміністративним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні правопорушення повинен знайти своє відображення у матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, такі фактичні дані у матеріалах справи відсутні, у ході судового розгляду не встановлені, а тому інститут застосування більш м`якого виду адміністративного стягнення, ніж передбаченого санкцією статті, у даному випадку не може бути застосований.

Крім того, враховуючи висновок про винуватість ОСОБА_1 та притягнення до адміністративної відповідальності, з нього належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", оскільки, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушника.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.І. Зарева