Єдиний унікальний номер 142/495/24
Номер провадження № 3/142/320/24
ПОСТАНОВА

іменем України

25 липня 2024 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Нестерук В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Рогізка Чечельницького району Вінницької області, громадянку України, проживаючу в АДРЕСА_1 , не працюючу,

за ч. 3 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

25 липня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 626276 від 13 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, 05 липня 2024 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 05 липня 2024 року о 18 годині 20 хвилин, перебуваючи в стані сп`яніння по вул. Зарічній в с. Студена, розпивала алкогольний напій Рево, за що передбачена відповідальність в ч.1 ст. 178 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, проте подала заяву, в якій просить розглянути справу відносно неї без її участі.

На підставі положень ст. 268 КУпАП, враховуючи, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 184 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, вказана особа подала заяву про розгляд справи без її участі, суд вважає за можливе провести судовий розгляд під час відсутності цієї особи.

Суд дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, дослідивши долучені до нього матеріали, приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, повністю доведена дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 626276 від 13 липня 2024 року, в якому зафіксовано, що 05 липня 2024 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 05 липня 2024 року о 18 годині 20 хвилин, перебуваючи в стані сп`яніння по вул. Зарічній в с. Студена, розпивала алкогольний напій Рево, за що передбачена відповідальність в ч.1 ст. 178 КУпАП.

З копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 слідує, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто має повних п`ятнадцять років та є неповнолітньою.

Обставини викладені у протоколі підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 13.07.2024 року та ОСОБА_3 від 12.07.2024 року.

Таким чином, в діях неповнолітньої ОСОБА_2 , вбачається склад адміністративного правпорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП - Розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, та разом з тим, що ОСОБА_2 не досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку, вона не підлягає адміністративній відповідальності, а тому суд приходить до переконання, що у діях матері ОСОБА_2 - ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правпорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та беручи до уваги характер та обставини правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП та вважає необхідним та достатнім для виправлення останньої будезастосування до неї адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 33 - 35, 221, 245, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: