Номер провадження: 33/813/1765/24
Номер справи місцевого суду: 504/1562/24
Головуючий у першій інстанції Сафарова А. Ф.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - Карташов О.Ю.

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1

адвоката Скрипник Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Задорожньої Вікторії Олександрівни в інтересах особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.05.2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.05.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисяч. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п?ять) гривень 60 копійок.

Як зазначено в постанові суду, 02.03.2024 т.в.о. командира взводу 1 роти 4 батальйону 1 полку УПП в Одеській області Галицьким В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 851811, згідно якого 24.02.2024 о 01:15 год. за адресою: Одеська область, М-14 Одеса-Мелітополь, 21 км, гр. ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Audi А4», н/з НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп?яніння. Огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП «ООМПЦЗ» ООР у лікаря - нарколога, висновок № 000613. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Задорожня В.О. яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.05.2024 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАп відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАп у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На думку адвоката, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , не дотримався вимог закону в повній мірі, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Захисник наголошує, що сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп?яніння за умови відсутності його ознак, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також в скарзі зазначено, що ані доданий до матеріалів справи відеозаписи, ані протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 851811 чи інші матеріали справи не містять жодних доказів законної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 . Зокрема, на відеозаписах долучених до матеріалів справи зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції, не повідомивши причину для зупинки транспортного

засобу, одразу безпідставно задає питання ОСОБА_2 чи є заборонені речі в автомобілі, на що ОСОБА_2 ствердно відповідає, що заборонених речей в автомобілі немає, однак працівники поліції проводять поверхневий огляд автомобіля під час якого заборонених речей виявлено не було. Посилання суду першої інстанції на те, що автомобіль було зупинено на стаціонарному блокпості у комендантську годину, не можна брати до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутність будь-які відомості про розміщення блокпосту. Поміж тим, захисник зазначає, що до вищевказаного протоколу, доказів законності зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та подальшого притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не долучено.

Також в скарзі зазначено, що працівниками поліції грубо порушено Інструкції, так як згідно з інструкцією, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов?язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов?язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Вказані вимоги не дотримані працівниками поліції, оскільки доданий до протоколу про адміністративне правопорушення диск з записом з камер поліцейських містить відеозаписи, які є вибірковими та не дають в повній мірі встановити обставини справи, а тому не можуть бути належним та допустимими доказаними.

Відеозапис розпочинається о 01 год. 14 хв. 47 сек. (БК 471839), з якого вбачається, що особа одягнена в форму поліцейського, підходить до автомобіля, не представившись та не надавши своє службове посвідчення для ознайомлення, одразу ж запитує у водія «Куда це ви прямуєте?», «Звідки ви прямуєте?», «Шо так позно?», «Щось заборонено с з собою, зброя?», при цьому працівник поліції не повідомляє ОСОБА_2 , жодної підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .

Відеозапис обривається о 01 год. 51 хв. 26 сек., коли працівники поліції складають якісь документи, на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , однак на вказаних відеозаписах не зафіксовано, ні доставки ОСОБА_2 до закладу охорони здоров?я, ні безпосередньо проведення огляду лікарем в закладі охорони здоров?я.

Крім того, на думку захисника, працівниками поліції грубо порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров?я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року в частині того, що ОСОБА_2 не було роз?яснено жодної підстави для проведення огляду на стан наркотичного сп?яніння в закладі охорони здоров?я, більше того відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції підтверджується, що у ОСОБА_2 відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, ОСОБА_2 заперечує вживання будь-яких наркотичних засобів, працівники поліції в розмові між собою неодноразово озвучують, що у ОСОБА_2 ознаки наркотичного сп?яніння відсутні, однак вимагають пройти огляду в закладі охорони здоров?я, через те, що впевнені, що висновок за результатом огляду на стан наркотичного сп?яніння буде такий, який їм «потрібен», а саме: 1) БК 474932 (01 год. 36 хв. 50 сек.) «Напрявляєм да, іх?», «Похожи?», «Ну такий, он конечно больше на алкаша чем на наркомана, в принципе можно пока писать направления, сейчас може ще трошки пообщаємся з ним, там уже буде видно»; БК 474932 (01 год. 38 хв. 20 сек.) «Точно нічо не вживали останній місяць, півтра?», «Точно!», «Ні лікарських препаратів, ні наркотичних, не курили?», «Я на фурі отїздив пол года», «А до цього щось вживали?», «Но»; БК 474932 (01 год. 40 хв. 17 сек.) «Я не знаю шо, він такий уверений»; БК 474921 (01 год. 44 хв. 09 сек.) «Та ви просто завезіть, ми потом заберем висновок самі»; БК 474932 (01 год. 45 хв. 40 сек.) «Ти паписав?», «Напиши, шоб я там не наплужив з ознаками».

Таким чином, вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп?яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов?язку проходити огляд на стан сп?яніння. Попри те, ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду, так як не перебував у стані наркотичного сп?яніння, ОСОБА_2 відчував упереджене ставлення працівників поліції та такий огляд міг однозначно підтвердити відсутність його вини та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в його діях.

Адвокат вважає, що наявні у матеріалах справи відеозаписи спростовують наявність у ОСОБА_2 будь - яких надуманих працівниками поліції ознак наркотичного сп?яніння - це достовірно вказує на упереджене ставлення патрульних до ОСОБА_2 .

Також захисником ставиться під сумнів взагалі навіть відібрання біологічних зразків у ОСОБА_2 зважаючи на те, що жодних даних, які б свідчили про такий факт матеріали справи не містять. Більше того, зважаючи, що передбачена чинним законодавством безперервна відео фіксація не була дотримана, в матеріалах справи відсутні відеозаписи, якими підтверджується дотримання порядку проведення огляду на стан наркотичного сп?яніння в закладі охорони здоров?я. Вважає помилковим, посилання суду першої інстанції на те, що вина ОСОБА_2 підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи. Окрім того, у матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_2 , як водія від керування транспортним засобом, а також відсутні докази того, що транспортний засіб передавався іншій особі та вилучався відповідно до ст. 265-2 КУпАП, що є безумовною підставою стверджувати, що працівники поліції умисно самоусунулись від вказаних дій, зважаючи на відсутність будь - яких доказів перебування ОСОБА_2 у стані сп?яніння.

Щодо протоколу захисник також зазначає, що ОСОБА_2 не було роз`яснено його прав, що підтверджується відеозаписами долученими до матеріалів справи. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 851811 від 02.03.2024 відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не те, що не підтверджує вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, а й складений із порушенням вимог діючого законодавства, є взагалі не належним та недопустимим доказом, оскільки складений із порушенням, і в тому числі його прав і свобод. Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу та події адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також захисником зазначено, що ОСОБА_2 усвідомлював упереджене ставлення працівників поліції до нього, які за відсутності будь-яких законних підстав доставили його в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому провокуючи його відмовитись від такого огляду, у зв?язку з чим при першій можливості звернувся в заклад охорони здоров?я за місцем проживання, де пройшов огляд на стан наркотичного сп?яніння, відповідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 809 від 27.02.2024 року, згідно вказаного висновку у ОСОБА_2 ознак сп?яніння не виявлено та в стані наркотичного сп?яніння ОСОБА_2 не перебуває.

Адвокат просить звернути увагу, що суд порушив Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки відмовив їй у задоволенні клопотання про перенесення розгляду та ознайомлення з матеріалами справи, оскільки нею не надано договору про надання правничої допомоги, суд констатує, що на час розгляду справи у матеріалах справи відсутнє підтвердження повноважень адвоката Задорожньої В.О. на представництво інтересів ОСОБА_2 ». Але вказане не відповідає дійсності, оскільки 14.05.2024 року нею на електронну адресу суду, одним електронним листом було надіслано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та клопотання про відкладення розгляду справи, які підписані ЕП, до клопотання про ознайомлення з матеріалами справи долучено ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, що підтверджується інформацією з електронної адреси.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, ОСОБА_2 повідомлений належним чином про перегляд справи, до апеляційного суду не з`явився, надав до суду клопотання про перегляд справи без його участі, просив апеляційну скаргу захисника задовільнити, провадження по справі закрити, тому суд вважає можливим здійснити перегляд без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши матеріали справи та апеляційні доводи й пояснення адвоката Скрипник Д.О. про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №851811 від 02.03.2024;

-повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції гр. ОСОБА_2 для розгляду вчиненого адміністративного правопорушення, днем явки встановлено 02.03.2024 о 21:00 год. На бланку міститься власноручний підпис ОСОБА_2 про одержання повідомлення;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000613 від 02.03.2024, згідно якого ОСОБА_2 перебував в наркотичному сп?яніння;

-відеофіксацією, яка міститься на компакт-диску в матеріалах справи.

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критеріям «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, для з`ясування підозр поліцейських щодо перебування водія ОСОБА_2 в стані сп`яніння, останній 24.02.2024 року пройшов медичне обстеження в КНП «Медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради», в ході якого він здав біологічне середовище для лабораторного дослідження. Оскільки лабораторне дослідження біологічного середовища потребує часу, працівниками поліції було складено запрошення для ОСОБА_2 (а.с. 6), зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 було запрошено до підрозділу поліції для розгляду вчиненого адміністративного правопорушення о 21-00 год. 02.03.2024 року за місцезнаходженням Одеська обласна траса №14 Одеса-Мелитополь 21 кілометр СП Центроліт до лейтенанта ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тобто після фактичного отримання працівниками поліції результатів лабораторного дослідження біологічного середовища гр. ОСОБА_2 . В даному запрошенні наявний підпис ОСОБА_2 , який засвідчує його ознайомлення з цим документом.

ОСОБА_2 своїм диспозитивним правом не скористався, по запрошенню поліції не з`явився.

На час складання протоколу про адміністративне правопорушення у працівників поліції була наявна вся доказова інформація, яка підтверджувала наявність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому вони прийняли необхідне процесуальне рішення щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за його відсутності.

Доводи захисника, з приводу сумніву відібрання біологічних зразків у ОСОБА_2 сприймаються критично та не знайшли свого підтвердження під час розгляду.

Висновку лікаря-нарколога було складено в установленій законом формі виходячи з положень КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р.

Посилання апеляційної скарги відносно того, що не було підстав для проходження огляду також спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 Порядку саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Тобто, у разі виявлення поліцейським ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані наркотичного сп`яніння є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.

З відеозапису вбачається, що в процесі спілкування з ОСОБА_2 працівниками поліції були виявлені у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, поведінка, що не відповідає обстановці. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 погодився, ніяких зауважень на дії співробітників поліції останній не висловлював.

Наданий ОСОБА_2 висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого у ОСОБА_2 ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не виявлено, не може братись до уваги, оскільки був зроблений через декілька днів після події.

Доводи апеляційної скарги про порушення співробітниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння апеляційним судом не приймаються, оскільки способами захисту, визначеними чинним законодавством, а саме, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_2 не скористався. Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що зупинка автомобіля «Audi А4», н/з НОМЕР_1 , водієм якого є ОСОБА_2 , була здійснена на стаціонарному блокпосту у комендантську годину протиправно через відсутність будь яких відомостей про розміщення блокпосту, то апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. (п. 2,3 ч. 1, ст. 32 Закону України Про національну поліцію).

Відповідно до п. 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Згідно з п. 5 та 7 ч. 1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: - запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування; - перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституції України.

З матеріалів справи вбачається та стороною захисту не оспорюється, що працівники поліції здійснили зупинку на стаціонарному блокпосту у комендантську годину, тому суд апеляційної інстанції вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України Про національну поліцію та Закону України Про правовий режим воєнного стану, з дотриманням вимог «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги щодо незаконності зупинки транспортного засобу є безпідставними.

Твердження апелянта про недотримання працівниками поліції вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, щодо вибіркового та фрагментарного характеру відеозйомки вважаю безпідставними, оскільки наведені міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду у суді першої інстанції, яким суд дав правильну та неупереджену оцінку і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294, 283, 280, 7, 252 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Задорожньої В.О. залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.05.2024 року відносно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов