3/441/12/2024 441/2523/23
П О С Т А Н О В А

05.07.2024 суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від начальника відділення поліції №1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 279731 від 15.10.2023, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 15.10.2023 о. 02 год. 08 хв. по вул.Січинського ,2 в с.Мшана Львівського району Львівської області, керував автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, р.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальцівв рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на боді камеру, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом залишення автомобілля на узбіччі без порушення ПДР України.

Дії ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення 15.10.2023 року інспектором кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді та у письмових поясненнях адвокат Карпінська О.Б. вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП заперечила, мотивуючи тим, що при безпідставній зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , поліцейські не роз`яснили останньому його прав та обов`язків, врезультаті чого той погодився на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і зафіксовано на камеру.

Зауважує, що протокол був оформлений ще до відмови ОСОБА_1 від походження огляду на стан алкогольного сп"яніння, останній не був відсторонений від керування таким, вказує на порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, покликається на надмірне втручання у сферу особистого приватного життя особи та порушення ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Вказує, що записи нагрудних камер інспекторів є фрагментарними, не відображають усього спілкування патрульних із Гузарським, інше, тому просить про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З метою всебічного повного та об`єктивного розгляду справи судом для допиту, як свідка, належним чином викликався поліцейський СРПП ВнП №2 ДРУП №2 ГУНП у Львівській області Огоновський А.Р., який повістку отримав, однак, такий в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення адвоката, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеозапис події 15.10.2023, приходжу до наступного висновку.

Головним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної обставини, вирішення її в точній відповідності з законодавством.

Згідно до ч.1 ст.130 КУАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 15.10.2023 о. 02 год. 08 хв. по вул.Січинського,76 в с.Мшана Львівського району Львіської області керував автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, р.н.з НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Відповідно до ч. 3 цієї ж статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Зауважую, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в України введено воєнний стан, який Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 продовжено на 90 діб.

Комендантська година (заборонений час) даний урядом час, протягом якого громадяни мають дотримуватися визначених правил. Зазвичай, під час комендантської години забороняється всім громадянам (на яких це правило поширюється), перебувати в громадських місцях, протягом певного періоду часу (як правило, уночі).

За змістом Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020 на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Контроль за дотриманням особами комендантської години здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Під час дії комендантської години Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину, в установленному законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, документи, що підтверджують законність перебування на території України, перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи, за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 №1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Все вищевказане узгоджується із ст.ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію».

За наведеного, покликання адвоката на безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , до уваги не беру, оскільки, такий рухався під час комендантської години, а саме , 15.10.2023 о 02 год. 08 хв .

Згідно з п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100 нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора), все спілкування повинно бути записане безперервно.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису події 15.10.2023 за участі ОСОБА_1 , убачається, що запис нагрудної камери інспектора є фрагментарним та не відображає усього спілкування патрульних із ОСОБА_1 . До матеріалів справи долучено відео події , яке складається із трьох файлів, перший з 02 год 01 хв по 02 год 03 хв, другий з 02 год 49 хв по 02 год 50 хв, третій з 03 год 09 хв по 03 год 12 хв. Тобто між першим та другим файлом є перерва у 40 хвилин, між другим та третім, де зафіксовано момент складення протоколу 19 хвилин. Інформація, щодо того, що відбувалося вподовж даного часуча, на відеозаписі відсутня.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що перший файл, який триває з 02 год. 01 хв. по 02 год.03 хв. містить відео, яке є перевернутим та з якого не можливо встановити обставин справи, а отже, суд, не вважає такий допустимим доказом у справі.

Із відеозапису, що міститься на другому файлі з 02 год 49 хв по 02 год 50 хв неможливо почути розмову, яка відбулася між поліцейським та ОСОБА_1 , оскільки є слабким звук та надто короткий запис події.

Третій файл, який триває з 03 год 09 хв по 03 год 12 хв. мість інформацію про складання протоколу про адміністативне правопорушення, яке відбувається в салоні автомобіля поліцейських та фіксує підписання протоколу ОСОБА_1 .

За наведеного, подія тривала з 02 год. 49 хв. до 3 год. 12 хв., із проміжком з 02 год. 50 хв. по 03 год. 09 хв. між тим, із відеозапису, що міститься у матеріалах справи, убачається, що на ньому знаходяться 3 файли, які всукупності становлять 5 хвилин, що свідчить про порушення безперервності відеозйомки, а отже, такий не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Як убачається з інформації, наведеної у протоколі Серії ААД №279731, ОСОБА_1 ставиться у провину керування транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 15.10.2023 о 02 год. 08 хв., між тим, з вищенаведеного аналізу фрагментів відеозапису убачається, що такий розпочався о 02 год. 49 хв., тобто пізніше події та часу складання протоколу.

Крім того, із долученого відеозапису події не можливо встановити, чи було роз`янено ОСОБА_1 його права, зокрема, права на правову допомогу адвоката, процедури проходження огляду на стан сп`яніння, можливості проходження огляду в медичній установі, не було вказано, в яку медичну установу може бути скерований останній.

Це призвело до порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності(аналогічні висновки є усталеними для судової практики, зокрема, постанова у справі № 760/402/21).

Суд звертався із запитом у відділення поліції №1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області про необхідність надання повного відеозапису події 15.10. п2023 року за участі ОСОБА_1 , однак такий не виконано, поліцейський, який складав протокол на ОСОБА_1 до суду викликався належним чином, між тим, не з`явився.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Згідно з п. 2 розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Із оглянутих в суді коротких фрагментів відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, чітко вбачається, що ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не убачається, зокрема, поведінка останнього повністю відповідала обстановці, відсутнє порушення координації рухів.

Чинним законодавством передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя. Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у справі № 136/651/21 та відповідає ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

На переконання суду, поліцейським порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Як убачається із відеозапису події, файл третій з 03 год 09 хв по 03 год 12 хв., поліцейський повідомив, що ОСОБА_2 буде відсторонено від керування транспортним засобом.

Однак, поліцейським не виконано вимог ст.265-2 КУпАП, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, як стверджує сам ОСОБА_1 , він продовжив рух автомобілем, доказів, які б підтверджували протилежне , до матеріалів справи не долучено та судом не здобуто.

Таким чином, суддя приходить до переконання, що пояснення ОСОБА_1 та його захисника, щодо події 15.10.2023, можуть мати місце, доказів, які б спростували дане, судом не здобуто.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої встатті 62 Конституції Українипрезумпції невинності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2ст. 7 КУпАПпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

З огляду на те, що в матеріалах справи не міститься жодного належного й допустимого доказу на підтвердження, поза розумним сумнівом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та отримання відмови у встановленому законом порядку, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, беручи до уваги те, що відеозапис із нагрудної камери поліцейського, який міг би бути доказом у даній справі, відзнятий пізніше події та пізніше часу складання протоколу, відсутність у особи, яка притягується до відповідальності, ознак алкогольного сп`яніння, а також у матеріалах справи належних доказів щодо відсторонення особи від керування транспортним засобом, неявки свідка та за наявності заперечень винуватості особи, вважаю, що у даному, конкретному випадку склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому згідно ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 не вбачаю.

Керуючись ст.62 Конституції України, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Перетятько О.В.