Справа № 375/1092/24
Провадження № 3/375/774/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року смт Рокитне Білоцерківського району Київської області

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Антипенко В. П.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

23.06.2024, буля 14 години 41 хвилин, ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння в АДРЕСА_1 , на грунті сімейних непорозумінь зі співмешканкою, ОСОБА_2 , виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 забрав у потерпілої мобільний телефон та ображав її нецензурними словами, чим вчинив відносно потерпілої економічне та психологічне насильство та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 23.07.2024 не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом надсилання судового виклику за допомогою СМС-повідомлення на номер телефону, який він надав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Потерпіла ОСОБА_2 , в судове засідання, призначене на 23.07.2024 не з`явилася, про дату час та місце судового засідання повідомлялась шляхомнаправлення телефонограмою судової повістки, причини неявки до суду не повідомила, колопотаня про відкладення розгляду справи до суду не подавала.

За таких обставин справа розглядається за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №918672 від 15.07.2024 вбачається, що 23.06.2024, буля 14 години 41 хвилин, ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння в АДРЕСА_1 , на грунті сімейних непорозумінь зі співмешканкою, ОСОБА_2 , виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 забрав у потерпілої мобільний телефон та ображав її нецензурними словами, чим вчинив відносно потерпілої психологічне насильство.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується також рапортом від 23.06.2024, поясненнями потерпілої. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 23.05.2024, перебуваючи у цей день дома, він забрав у потерпілої телефон, який він купив, внаслідок чого відбувся словесний конфлікт.

Частиною 1 статті 1732 КУпАП передбачено вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, враховуючи викладені обставини та досліджені докази, вважаю доведеним, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.1732 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства.

Відповідно до ч.2 ст 281 КУпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про визначення виду і розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 суддя дійшов до таких висновків.

Санкцією ч. 1 ст. 1732 КУпАП передбачено ряд альтернативних покарань: штраф від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Враховуючи те, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, суддя дійшов висновку про можливість призначення найменш суворої міри покарання штрафу. Водночас призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді громадських робіт або адміністративного арешту є на переконання судді, занадто суровим з огляду на обставини вчинення адміністративного правопорушення та особу самого правопорушника.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП України, суддя не встановив.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП України, суддею не встановлено.

Враховуючи особу правопорушника, ступінь його вини, а саме: умисне вчинення адміністративного правопорушення; відсутність обставин, що обтяжують покарання, суддя вважає, що ОСОБА_1 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 1732 КУпАП України, а саме: у виді штрафу. На переконання судді саме таке покарання є найбільш доцільним та достатнім для виховання особи, її виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, оскільки штраф накладає на порушника певний фінансовий тягар, який в подальшому виховує особу правопорушника в дусі поваги до законів України та подальшої поведінки у суспільстві, і в більшій мірі є чинником запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату ухвалення постанови становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.7, 23, 33, 36, ч.3 ст. 172-20, 268, 283-284, 287 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Штраф підлягає стягненню на користь держави (рахунок отримувача: UA0010842; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету:21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Судовий збір підлягає стягненню в дохід держави (рахунок отримувача: UA 0026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106) .

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя В. П. Антипенко