ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 681/555/24

Провадження № 33/4820/468/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника Кушнірука В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзв`язку, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кушнірука В.М. на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

За постановою суду, 26.04.2024 о 01 год. 18 хв. в м. Полонному Шепетівського району Хмельницької області, по вул. Новополонська, 208, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою суду захисник ОСОБА_1 адвокат Кушнірук О.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, в порядку та відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247КУпАП.

Вважає, що дана постанова є незаконною, оскільки у ній зазначено обставини, які не відповідають фактичним.

Так з відеозапису, який долучено до матеріалів справи, слідує, що працівники поліції приблизились до автомобіля ОСОБА_1 , який стояв, а не наздоганяли, як зазначено у постанові суду.

Крім того, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки працівниками поліції не встановлювалася особа водія, який категорично заперечував факт керування автомобілем.

Апелянт вважає, що дії працівників поліції не відповідають вимогам Інструкції №1026, а тому докази у справі є недопустимими і не можуть бути достатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Кушнірука В.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до приписів п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з положеннями ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до пункту 12 Розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. При цьому, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Згідно з положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 476792 від 26.04.2024 слідує, що 26.04.2024 року о 01 год. 18 хв. в м. Полонному Шепетівського району Хмельницької області, по вул. Новополонська, 208, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився (а.с. 1).

З даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проте він від такого відмовився (а.с. 3).

З даних направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, слідує, що ОСОБА_1 , 26.04.2024 о 01 год. 45 хв., було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі комунального некомерційного підприємства Полонська міська багатопрофільна лікарня ім. Н.С. Говорун, у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, але він від такого відмовився (а.с. 2).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису, з нагрудної камери № 212131 поліцейського, убачається, що 26.04.2024 о 01 год. 18 хв. автомобіль з екіпажем поліцейського патруля наздоганяє транспортний засіб марки «Skoda Octavia», який рухається. Під час наближення до цього автомобіля, останній зупинився посеред роздільної смуги дороги і увімкнулась аварійна світлова сигналізація. На сидінні водія, за кермом автомобіля, перебував ОСОБА_1 . Окрім нього, у салоні автомобіля, біля автомобіля, інших людей не перебувало. На пропозицію інспектора поліції представитись чи пред`явити будь-які документи з метою встановлення особи, яка порушує комендантську годину, ОСОБА_1 категорично відмовлявся. Вказував, що він не керував автомобілем. Пояснював, що водій виплигнув із автомобіля, а він просто пересів за кермо для того, щоб не в`їхати у дерево (відео о 01 год. 31 хв.). Також зазначав, що у салоні були пасажири, які порозбігались. Проте, ні особи водія, який зі слів ОСОБА_1 керував цим автомобілем, ані прізвищ інших осіб, які, з пояснень ОСОБА_1 , втекли, останній не називав. В подальшому ОСОБА_1 (відео о 01 год. 28 хв.) висловлював претензію до інспектора поліції з приводу того, чого вони його у центрі не зупинили. З відео чітко вбачається, що на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, на місці зупинки, ОСОБА_1 відмовився. Натомість, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, але останній від проходження такого огляду також відмовився. Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права (диск об`ємом 878 МБ, а.с. 7).

Наведені вище докази свідчать про те, що запропонований огляд ОСОБА_1 , у закладі охорони здоров`я, відповідав вимогами ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 і підстав ставити під сумнів його законність не вбачається.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано послався в постанові на зазначений висновок про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на доказ вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до пояснень сторони захисту ОСОБА_1 , відповідно до яких, останній, у вказаний день, не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки такі спростовуються переглянутим судом відеозаписом, з якого убачається, що ОСОБА_1 поводив себе зухвало, тривалий час сперечався з працівниками поліції, відмовляючись представитись чи надати документи, а також проходити запропонований огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції не наздоганяли автомобіль ОСОБА_1 , оскільки такий стояв, позбавлені підстав та спростовуються відеозаписом з місця події, з якого убачається, що працівники поліції наздогнали автомобіль, який з увімкненою аварійною сигналізацією та світлом фар, зупинився посеред дороги. За рулем автомобіля перебував ОСОБА_1 , який виходячи з автомобіля, повідомив, на запитання працівника поліції «куди прямуєте у комендантську годину?», що у нього щойно втік пасажир. Під час суперечки з працівниками поліції ОСОБА_1 змінював свої пояснення, стверджував, що їде із м.Старокостянтинів у бік смт.Новоселиця, де прописаний і проживає, після чого стверджував, що ніколи не їздить за кермом, його водій втік, а автомобіль не належить йому. При цьому ОСОБА_1 на запитання працівників поліції, чи вживав він спиртні напої цього дня, пояснив, що випив пива. Тобто апеляційний суд розцінює пояснення ОСОБА_1 , як намір уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не встановлювалась особа водія, а тому протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, є безпідставними, оскільки такі спростовуються відеозаписом з місця події, з якого убачається, що на протязі довготривалого спілкування працівники поліції пропонували ОСОБА_1 назватися або надати відповідні документи для встановлення особи, але він відмовлявся, тому такі твердження не можуть бути підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

Разом з тим, наявні, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, докази повністю підтверджують обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та відображають обставини, які мають значення для вказаної справи, є належними, допустимими, достатніми, та такими, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом підтверджують вину ОСОБА_1 , а тому посилання апелянта на те, що докази у справі є недопустимими і недостатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відхиляються апеляційним судом.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2024 стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.