Справа № 496/2453/24
Провадження № 3/496/1654/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 173-2 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 933448 від 26.03.2024 року за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, відповідно до якого вона, 25.03.2024 року, о 21:30 год. по АДРЕСА_1 , висловлювалась нецензурною лайкою та вдарила по обличчю доньку - ОСОБА_1 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала, при цьому пояснила, що ніякого домашнього насилля не було, це була сварка з донькою, яка також висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою.

Також, на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_2 від 15.04.2024 року, в якій вона вказала, що ніяких претензій до своєї матері ОСОБА_1 вона не має, оскільки відбувся спільний конфлікт через різні погляди.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173-2 ч.1КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого члена сім`ї (дружини, співмешканки, дітей, батьків тощо).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Між тим, об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

З пояснень ОСОБА_1 та заяви ОСОБА_2 від 15.04.2024 року вбачається, що між ними мав місце конфлікт, який розпочався спільно з певних побутових причин. Натомість дії, вчинені ОСОБА_1 в межах цього конфлікту, не досягли межі, яка б вказувала на вчинення нею того виду насильства, який визначений у диспозиції ст. 173-2 КУпАП та їй інкримінований, оскільки сварка носила обопільний характер і не спричинила негативних наслідків її учасникам.

Інших об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, на підставі сукупності яких можна дійти висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

При цьому, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ також встановив порушення ч.3 ст.6 Конвенції, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняти у справі законне й обґрунтоване судове рішення. Тому без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

У відповідності до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За дії, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не настає відповідальність за ст.173-2 ч.1 КУпАП, тому суд вважає, що провадження у справі слід закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173-2 ч.1, 247, 251, 252, 278, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина