ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1854/24 Справа № 191/2994/23 Суддя у 1-й інстанції - Порошина О. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Красюка І.В.(в режимі відеоконференції) переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2024 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 24 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Районним судом встановлено, що 01.07.2023 року о 19 год. 45 хв. в м. Синельникове, вул. 8 Березня біля будинку 33А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2115 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, сухість порожнини рота, почервоніння очей, млява реакція зіниць очей на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушень, так як постанова не виносилася 24 травня 2024 року, а виносилася 31 травня, що підтверджується постановою від 06 червня 2024 року. При цьому, суд не повідомляв про розгляд справи. Разом з цим у працівника який склав протокол не має повноважень на такі дії, оскільки ГУНП в Дніпропетровській області не має відокремлених структурних підрозділів, та Синельниківське РУП не наділене правоохоронною дієздатністю. Також суд І інстанції не розглянув клопотання щодо наявності у працівника поліції, який склав протокол, службового посвідчення. Письмові пояснення свідків не можуть бути доказом, оскільки свідки не з`явилися на виклик, а пояснення заповненні на завчасно надрукованих бланках, як і відеозапис, оскільки не відтворює всіх подій. Окрім цього, як працівник поліції, так і суд І інстанції порушили право на захист не роз`яснивши права. Захисник вказує, що визнання вини самим ОСОБА_1 , яке зафіксовано на відеозаписі не може бути доказом враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України. Не доведено факту керування. Окрім цього, працівники поліції спровокували вчинити правопорушення, та повідомили ОСОБА_1 пристебнути ремень безпеки та надати посвідчення водія, в той же час раніше склали постанову за керування автомобілем без посвідчення водія і з не пристебнутим ременем безпеки. Відсутні дані про законну зупинку автомобіля. Працівники поліції не встановлювали ознаки сп`яніння. Акт огляду на встановлення наркотичного сп`яніння, на місці зупинки має суперечність із вимогами ст. 266 КУпАП.

В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.

До початку апеляційного перегляду захисник подав клопотання про виклик свідків та витребування матеріалів з Синельниківського відділення поліції в задоволенні якого апеляційний суд вважає за необхідне відмовити, оскільки наявних матеріалів достатньо для прийняття апеляційним судом рішення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Перевіряючи доводи апеляційної скарга про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то під час апеляційного розгляду вони знайшли своє підтвердження.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не в повному обсязі дотримався цих вимог закону.

Так, згідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, ознаки складу правопорушення є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення повинен довести дані факти.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. (ст.256 КУпАП)

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, та як встановив суд І інстанції, що 01.07.2023 року о 19 год. 45 хв. в м. Синельникове, вул. 8 Березня біля будинку 33А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2115 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, сухість порожнини рота, почервоніння очей, млява реакція зіниць очей на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Проте, переглядаючи матеріали справи апеляційним судом встановлено, що ними не доведено факту наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння при зазначених обставинах.

Так, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Матеріали справи не мають підтвердженої інформації щодо встановлення працівниками поліції в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, оскільки такі дії працівниками поліції не проводилися, що видно з відеозапису наявного в матеріалах справи.

При цьому, апеляційний суд не може взяти до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , як доказ вини останнього, в яких зазначено, що працівники поліції встановили в нього ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки відсутні об`єктивні дані, що такі ознаки встановлювалися. При цьому, в поясненнях зазначені не всі ознаки, як вказано в протоколі.

Стосовно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то ці пояснення апеляційний суд теж не може взяти до уваги, так як з письмових пояснень видно, що вони є заздалегідь надрукованими, та інформація заповнюється лише щодо особи яка керує автомобілем та за якою адресою. Крім цього, в апеляційного суду виникають сумніви, що свідки могли встановити ознаки сп`яніння, як про це зазначеної в їх поясненнях, оскільки вони є неуповноваженими особами на встановлення таких ознак, і відповідно до аналізу Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, свідки не могли бути запрошені до встановлення ознак працівниками поліції.

Направлення на переконання апеляційного суду не свідчить про встановлення працівниками поліції, без інших об`єктивних даних, ознак у ОСОБА_1 наркотичного сп`яніння.

Стосовно наявного в матеріалах справи Акту огляду особи, то такий не може бути доказом беручи до уваги вимоги Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, так як такий документ складається в разі наявності у водія ознак алкогольного, а не наркотичного сп`яніння.

Отже, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а тому й підстав, згідно Інструкції 09.11.2015 року № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію не було.

Крім цього, в матеріалах справи наявний відеозапис. Однак на переконання апеляційного суду відеозапис не може бути взятий як доказ вчинення правопорушення, оскільки отриманий не у встановлений законом порядку.

Так, згідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (ст. 251 КУпАП)

За змістом Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18 грудня 2018 року № 1026, задля попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції застосовується технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Отже, застосування технічних засобів відеозапису здійснюється працівниками поліції відповідними приладами, які використовуються у встановленим законом порядку, а наявний в матеріалах справи відеозапис отримано через фіксацію події мобільним терміналом систем зв`язку, тому не може бути доказом вини ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційний суд вважає, що такий відеозапис може бути доказом невинуватості особи, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, де зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Так, з відеозапису видно, що працівники поліції лише повідомили свідкам, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння, але дій на їх встановлення не доведено.

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що працівники поліції зазначили в протоколі наявність ознаки сп`яніння млява реакція зіниць очей на світло, яка взагалі не передбачена 09.11.2015 року № 1452/735, що підтверджує обґрунтованість доводів апеляційної скарги про не встановлення ознак сп`яніння.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене апеляційний суд приходить до висновку, що постанову суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Красюка І.В. задовольнити.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. - скасувати.

Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький