КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 940/1437/23
провадження № 33/824/2208/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Халепчук Д. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Романа Анатолійовича на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року в складі судді Мандзюк С. В., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керуванням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

21.03.2024 захисник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук Р. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тетіївського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, ґрунтується на припущеннях, за відсутності достатніх, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 .

Зазначив, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, в алкогольному стані 26.11.2023 не перебував та не керував цього дня транспортним засобом, відомості про який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення вважає недійсним, оскільки він був складений з порушенням порядку його складення згідно положень КУпАП, чинного законодавства та нормативно-правових актів України.

Вважає, що підстави для проходження огляду на стан сп`яніння у поліцейський 26.11.2023 були відсутні.

Так, згідно відеозапису з нагрудної боді камери працівниками поліції 26.11.2023 було зупинено автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 311, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 без законних підстав. Після зупинки автомобіля поліцейські не повідомили про причину зупинки, не надали свої документи, провели поверхневий огляд автомобіля. Відсутність законних підстав для зупинки автомобіля є підставою вважати неправомірними всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі докази.

За відсутності доказів порушення ОСОБА_1 ПДР України, підстави для ініціювання проведення огляду особи на стан сп`яніння були відсутні.

З наданого відеозапису неможливо встановити на який саме технічний пристрій він був здійснений, оскільки з цього приводу відсутня жодна інформація як на самому технічному пристрої, так і не зазначено про нього в складеному протоколі. Сам запис не містить точно встановленого в автоматичному режимі дати та часу, а також не є безперервним, на ньому не зафіксовано самої події адміністративного правопорушення. В проколі не зазначено конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №017222 від 26.11.2023, в порушення приписів Інструкції, поліцейський належним чином не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу та не складав жодного акту з цього приводу.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 від проведення його огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не відмовлявся, а направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я поліцейським не видавалося, про що свідчить відсутність цього факту на відеозаписі з бодікамери працівника поліції.

До письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сторона захисту відноситься критично, оскільки з їх змісту неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, порушенням ПДР України, та його відмову від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці отримання направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я. Окрім того, залучення цих свідків підчас оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджується відеозаписом з бодікамери працівника поліції.

Працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 , що він має конституційне право заявити клопотання та скористатись правом залучення адвоката для надання правничої допомоги. Подальші дії працівників поліції та отримані ними докази є незаконними та недопустимими.

За відсутності сторони обвинувачення під час провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП суд першої інстанції самостійно перебрав на себе функції обвинувачення і відшукування доказів вини ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, не з`явився, про поважність причин неявки суду не сповістив.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук Р. А., за клопотання якого розгляд справи 24.04.2024 було відкладено на 30.05.2024, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки також суду не сповістив.

За таких підстав суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи та переглянувши наявні в ній відеозаписи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення і відомості, які відображені в ньому є лише одним із доказів, на підставі яких суд, в ході розгляду справи, встановлює наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 КУпАП, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №017222, який було складено 26.11.2023 о 09.40 год. в м. Тетіїв по вул. Злагоди, 31, 26 листопада 2023 року о 09 год. 20 хв., в м. Тетіїв по вул. Злагоди, водій ОСОБА_1 керував Mercedes-Benz Sprinter 311, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який є належним і допустимим доказом, та який свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису, який містяться на DVD-диску та долучений до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення Правил дорожнього руху, повідомлено про причину зупинки - керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки, п. 2.3 в ПДР, з чим водій ОСОБА_1 погодився.

При цьому водію повідомили про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд як на місці зупинки так і пройти огляд в медичному закладі. Пояснили, що якщо він відмовиться, буде складено протокол. Водій відмовився від проходження огляду, погодившись з тим, що він вживав алкогольні напої днем раніше.

За таких підстав доводи апеляційної скарги про те, що патрульні, всупереч статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» безпідставно зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а від проведення його огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів він не відмовлявся, є необґрунтованими.

Наслідком відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП.

Саме про вказаний наслідок було повідомлено ОСОБА_1 працівником поліції під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння. Неповідомлення працівником поліції про санкцію цією статті не може бути підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності.

Зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та підтверджує дії особи щодо відмови від проходження відповідного огляду.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було роз`яснено на його право скористатися правовою допомогою також на правильність висновків суду не впливає.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, право особи на користування юридичної допомогою адвоката передбачено при розгляді справи.

При цьому, ні дана норма, ні положення ст. 266 КУпП не передбачають обов`язку працівника поліції роз`яснювати особі при здійсненні огляду на стан сп`яніння про її право на отримання юридичної допомоги адвоката при проведенні огляду, а також забезпечувати участь адвоката при його проведенні.

Сукупністю наявних у справі доказів, які містяться у матеріалах справи та об`єктивно узгоджуються між собою, підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції, а відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення вказаною особою п. 2.5 ПДР України, та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги про те, суд першої інстанції перебрав на себе обов`язки щодо підтримання обвинувачення, що є порушенням вимоги безсторонності та є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Обставини даної справи не вказують на те, що відсутність сторони обвинувачення в судовому засіданні викликає обґрунтовані сумніви щодо об`єктивної неупередженості цього суду чи іншим чином впливає на справедливість провадження.

Зокрема, відсутні відомості що суд першої інстанції, за відсутності сторони обвинувачення, вжив заходів, які можна було б витлумачити як взяття на себе ролі сторони обвинувачення, таких як, наприклад, зміна сукупності доказів на шкоду заявнику, витребування з власної ініціативи нових викривальних доказів, що суд за власною ініціативою змінив обвинувачення, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, або що він обробив докази таким чином, щоб припустити, що тягар доказів було передано заявнику. За цих обставин, узятих у цілому, не можна вважати, що суд першої інстанції взяв на себе роль сторони обвинувачення або був поставлений у положення, яке вимагає від нього виконання ролі сторони обвинувачення.

ОСОБА_1 протягом часу з 26.11.2023 до 12.03.2024 мав повну можливість підготувати свій захист, і немає жодних ознак того, що існувала будь-яка проблема з тим, щоб він був належним чином поінформований про характер і причину обвинувачення проти нього, як це було представлено в протоколі про адміністративне правопорушення.

За відсутності посилання на жодні конкретні обставини, які могли б змусити засумніватися в неупередженості суду першої інстанції, відсутні підстави для твердження про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Романа Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кирилюк Г. М.