Справа №519/592/24 3/519/164/24
П О С Т А Н О В А

21.06.2024 року м.Южне

Суддя Южного міського суду Одеської області Барановська З.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

місце проживання: АДРЕСА_1 ,

місце роботи, посада: ст.офіцер управління ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за ч.2 ст.172-15 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

До Южного міського суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 29.03.2024 у відношенні ОСОБА_1 за ст.172-15 ч.2 КпАП України в якому зазначено, що ОСОБА_1 будучи ст.офіцер управління ІНФОРМАЦІЯ_2 в супереч вимогам ст.259,260 не склав протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були доставлені структурними підрозділами Національної поліції для складання адміністративних протоколів за ст.210, 210-1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15.01.2024 з цього приводу до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.426 КК України за №0000010 від 15.01.2024.

15.03.2024 старшим слідчим 2 СВ ТУ ДБР винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000010 від 15.01.2024 за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.8 ст.38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а провадження № К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Таким чином, з дня винесення постанови про закриття кримінального провадження сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

Як зазначено в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, тому під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Тому справа підлягає закриттю без визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки у випадку визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення та одночасного закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, Конвенцію ратифіковано Україно, Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 38, 172-15, 283-284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.172-15 ч.2 КУпАП - провадженням закрити у зв`язку з закінчення строків, передбачених ст.38 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуть до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Южний міський суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська