Справа № 333/2547/24
Провадження № 3/333/1409/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя Михайлова А.В., за участю секретар судового засідання Панченко К.О. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 06.12.2023 року, за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

07.03.2024 о 22 год. 04 хв. м. Запоріжжя, Комунарський р-н, Оріхівське шосе, поблизу будинку 27 водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував тз ЗАЗ DAEWOO перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у визначеному законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного пристрою Драгер 6820. Результат позитивний 1,07 проміле, тест № 2144. Від керування відсторонений, про повторність попереджено.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник просив розглянути справу за його та ОСОБА_1 відсутності, надав клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст 247 Куп Ап , у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом опитана поліцейська ОСОБА_2 .

Поліцейська ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 07 березня 2024 року приблизно о 22 годині, по вул. Оріхівське шосе, 27 в м. Запоріжжі, було з упинено автомобіль ЗАЗ-DAEWOO під керуванням водія ОСОБА_1 , причину зупинки не пам`ятає. У водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на місці зупинки водій не відмовлявся, результати огляду не оскаржував, відсторонений від керування, шляхом безпечного паркування автомобіля.

За змістом ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 645366 від 07.03.2024 "07.03.2024 о 22 год. 04 хв. м. Запоріжжя, Комунарський р-н, Оріхівське шосе, поблизу будинку 27 водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував тз ЗАЗ DAEWOO перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у визначеному законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного пристрою Драгер 6820. Результат позитивний 1,07 проміле, тест № 2144. Від керування відсторонений, про повторність попереджено".

На підтвердження обвинувачення до суду надані наступні докази:

-Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 645366, складений поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №3 ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_2 ;

-Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07.03.2024;

-Рапорт інспектора національної поліції від 07.03.2024;

-Диск з відеозаписом нагрудних камер поліцейських.

Свідки при цьому були відсутні.

У клопотанні про закриття справи про адміністративне правопорушення Адвокат правопорушника зауважив, що співробітниками патрульної поліції не зафіксовано того факту, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, оскільки відеофіксація обривається саме в той момент, коли невідома особа починає виходити з транспортного засобу. Особу на цьому відрізку відео встановити не являється за можливе.

Окрім того, для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

У рішенні від 15.03.2019 Верховний Суд у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

З досліджених судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема долучених відеозаписів, достеменно неможливо встановити чи дійсно обвинувачений в момент зупинення перебував за кермом транспортного засобу.

В розумінні Європейського суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

Стосовно відеозапису, який міститься на CD диску доданому до матеріалів справи, то він містить суттєві недоліки, зокрема відеозйомка проводилась не безперервно, що є порушенням п. 5 розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/3299, тобто працівниками поліції безперервна відеофіксація обставин вчинення та виявлення адміністративного правопорушення не проводилась.

У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Так само, матеріали справи містять два різні відеозаписи, походження яких не відомо, оскільки посилання на пристрій не співпадає з бодікамерами, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення: б/к 470535 та б/к 471552.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду, зокрема, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17, від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок поліцейських щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відеозапис не є інформативним, не відображає юридично значимі обставини, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, не є якісним та достатнім доказом.

Матеріали справи, також, не містять жодних доказів, які б підтверджували факт вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

Адже, лише вручене письмове направлення та відмова від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, дають право поліцейському скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

Порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103(далі Порядок) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Сам огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків (ч. 2ст. 266 КУпАП, п.п. 2-4 Порядку, п.п. 2, 6 Розділу І, п. 6 Розділу ІІ Інструкції).

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. ч. 3-4, 6ст. 266 КУпАП, п. п. 6-8 Порядку, п. 7 Розділу І Інструкції, п.9 Розділу ІІ Інструкції).

Огляд же особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 без заперечень погодився пройти тест на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак з результатом не погодився, наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції на його заперечення не відреагували, вказавши, що будете доводити свою невинуватість тільки в суді, однак, в порушення перелічених вище нормативно-правових актів, не запропонували йому пройти огляд в медичному закладі.

Дане роз`яснення також не міститься і на доданому відеозаписі, що в свою чергу позбавило ОСОБА_1 можливості оскаржити результати тесту "Драгер".

З відеозапису не вбачається, що обвинувачений погодився з результатами тесту. Крім того, йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

З відеозапису, вищенаведених вимог стосовно роз`яснення прав ОСОБА_1 також не вбачається.

Тобто, поліцейський при складанні протоколу в порушення вимог ч. 4 статті 256 КУпАП не роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені та гарантовані нормами КУпАП та Конституцією України, що в свою чергу при збиранні доказів поліцейськими та оформленні відповідних матеріалів, призвело до порушення прав останнього на захист, та як наслідок тягне незаконність як доказу складеного протоколу та інших похідних від нього матеріалів.

Окрім цього, протокол про адміністративне правопорушення було складено при відсутності ОСОБА_1 , що випливає з відеозапису, доданого до матеріалів справи.

Відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою. КУпАП не передбачає можливість складання протоколу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Хоча, як вбачається з відеозапису, поліцейський забрав документи водія, пішов до патрульного автомобіля та не покликав до себе водія. Після чого протягом тривалого часу складав протокол, і тільки потім запросив водія для його оголошення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частини третьої цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо визнання не винуватим ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та закриття адміністративного провадження в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі № 333/2547/24, провадження № 3/333/1409/24, відносно ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , щодо вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Михайлова