ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Роскрут В.В. в інтересах потерпілої ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 червня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією постановою, закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №632067 від 18.02.2024 року, водій ОСОБА_2 18.02.2024 року приблизно об 13 год. 05 хв., в місті Чернівці по вулиці Рівненська, 12-а, керуючи транспортним засобом марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .. Внаслідок ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаним, працівниками поліції було інкриміновано ОСОБА_2 порушення п.12.1. ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На вказану постанову, адвокат Роскрут В.В. в інтересах потерпілої ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується із оскаржуваною постановою суду першої інстанції.

Зазначає, що ОСОБА_2 порушив першу складову п.12.1 ПДР, а саме обрав швидкість, яка не відповідає установленим на даній ділянці межам безпечної швидкості, яка конкретизується в п.12.4 ПДР та була перевищена ним майже у 2,5 разів.

ЄУНСС №727/1869/24 Головуючий у І інстанції: Чебан В.М.

Провадження №33/822/477/24 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ст. 124 КУпАП

Окрім того, ОСОБА_2 також порушив і другу складову п.12.1 ПДР, тобто не врахував дорожню обстановку, а саме вимкнення світлофору на перехресті, що зобов`язує водіїв керуватись відповідними дорожніми знаками та знижувати швидкість на під`їзді до пішохідних переходів.

Звертає увагу на те, що максимальна гранична межа безпечної швидкості руху в м. Чернівцях по вул. Рівненській установлена до 73 км/год..

Проте обрана ОСОБА_2 швидкість руху була не меншою ніж 87,1 км/год та не більшою ніж 131 км/год, що перевищило максимальну граничну межу безпечної швидкості руху, встановлену п.12.4 ПДР, та за результатом виявилась небезпечною, що є порушенням п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи, що ОСОБА_2 порушив п.12.1 ПДР, а саме обрав швидкість, яка не відповідає установленим на даній ділянці межам безпечної швидкості та була перевищена ним майже у 2,5 разів, не врахував дорожню обстановку та не знизив швидкість при наближенні до нерегульованого перехрестя, взявши до уваги висновки експертів від 24.04.2024 року №КСЕ-19/126-24/3459 та від 07.06.2024 року №КСЕ-19/126-24/5823, у зв`язку з чим встановлений причинний зв`язок дій ОСОБА_2 з настанням 18.02.2024 року на вул. Рівненській в м. Чернівці ДТП, однак районний суд прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_2 не порушував п.12.1 ПДР України та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Просить скасувати Постанову районного суду, визнати винуватим і притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Громадянка ОСОБА_1 та її адвокат Роскрут В.В., у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Правопорушник ОСОБА_2 та його захисник Чабан А.В. в судовому засіданні заперечили щодо задоволення апеляційної скарги сторони захисту потерпілої і просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката Роскрут В.В. в інтересах ОСОБА_1 , вислухавши заперечення ОСОБА_2 та його адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення , є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст. 9 КУпАП).

Приймаючи постанову про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з висновків експертів, які не вбачали в його діях порушення п.12.1 ПДР, а також відомостей, що містяться в дослідженій в судовому засіданні схемі місця ДТП та в долученому потерпілою ОСОБА_1 відеозаписі зовнішнього відеоспостереження. При цьому, на думку суду, працівниками полії не було інкриміновано ОСОБА_2 порушення п.12.4 ПДР України, тому дане порушення не може вирішуватися судом, а порушення ОСОБА_2 п.12.1 ПДР України, працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Однак, суд апеляційної інстанції з таким рішенням суду першої інстанції погодитися не може.

Висновки районного суду про відсутність у діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на переконання суду апеляційної інстанції є передчасними та не ґрунтуються на матеріалах адміністративного провадження.

Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №632067 від 18.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 18 лютого 2024 року о 13 год. 05 хв. керуючи автомобілем марки BMW д.н.з. НОМЕР_3 не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.12.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.1).

Отже, ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП складену 18 лютого 2024 року (а.с.2).

На схемі ДТП відображено місце події (ділянку дороги), де сталося зіткнення транспортних засобів, ширину проїжджої частини дороги, розташування транспортних засобів після зіткнення.

Також схемою місця ДТП, зафіксовано отримані транспортними засобами механічні ушкодження (а.с.2 на звороті).

Зокрема, у автомобіля «BMW 530D» д.н.з. НОМЕР_3 пошкоджені права передня та задня дверка, задній бампер, задня права покришка та диск.

У автомобіля «Nissan X-Trail» д.н.з. НОМЕР_4 пошкоджено передній бампер, ліва передня фара, ліве переднє крило, ліва протитуманка, підсилювач бампера переднього, молдінг крила, омивач фари.

Зазначені пошкодження на транспортних засобах, свідчить про те, що саме водій ОСОБА_2 не обрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, чим не надав переваги водію «Nissan X-Trail» д.н.з. НОМЕР_4 завершити маневр повороту ліворуч, внаслідок чого сталася дана ДТП.

З вищевказаною схемою місця ДТП, ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_1 погодилися, будь якої не згоди чи заперечень не заявили, і це засвідчили своїми підписами.

Окрім того, у своїх поясненнях одразу після дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_1 вказала, що вона рухалась по вул. Рівненський в м. Чернівці в бік вул. Героїв Майдану в крайній лівій смузі для руху, увімкнувши лівий поворот, почала здійснювати маневр повороту ліворуч. У цей час відчула удар від зіткнення в передню ліву частину автомобіля марки Nissan д.н.з. НОМЕР_4 . Оскільки водій автомобіля марки BMW д.н.з. НОМЕР_3 , який вчинив зіткнення з її автомобілем, рухався на дуже великій швидкості та не врахував її повороту вліво, а також вирішив здійснити обгін на перехресті, спричинивши ДТП. (а.с.5)

Свідок ОСОБА_4 у своїх поясненнях зазначив, що рухаючись по вул. Рівненська м. Чернівці, в якості пасажира автомобіля марки BMW д.н.з. НОМЕР_3 у крайній лівій смузі для руху. Наближаючись до т/з Nissan д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався у крайній правій смузі для руху, від них був на приблизній відстані 50 м, почав здійснювати з вказаної смуги маневр повороту ліворуч, здійснивши їм перешкоду в русі, з причини чого, водій автомобіля BMW, який рухався з орієнтованою швидкістю 80 км/год прийняв лівіше, виїхавши на смугу зустрічного руху з метою уникнення зіткнення (а.с.6).

Отже, з наведеного слід зробити висновок, що ОСОБА_2 дійсно рухався на великий швидкості, виїхав на зустрічну смугу руху, чим перешкодив ОСОБА_1 завершити маневр повороту ліворуч, в той час маючи реальну можливість здійснити об`їзд потерпілої крайньою правою смугою для руху чи зупинити свій транспортний засіб і тим самим уникнути зіткнення та не створення ДТП, а тому в його діях вбачається порушення п.12.1. ПДР, так як він не обрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку.

Окрім того, така позиція суду апеляційної інстанції узгоджуються з відеозаписом наявним в матеріалах справи, на якому чітко відображено послідовність дій учасників дорожнього руху.

Більше того, пункт 12.1 ПДР України передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен враховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

При цьому, пункт 12.1 ПДР України розміщений у Розділі 12 ПДР України - «Швидкість руху», а тому твердження суду першої інстанції, що ОСОБА_2 порушив п.12.4 ПДР, проте працівниками поліції не було інкриміновано останньому такого порушення, а суд позбавлений можливості вирішувати це питання, судом апеляційної інстанції не може бути прийнято, так як п.12.4 ПДР може бути визначений як додатковий пункт порушення ОСОБА_2 ПДР України, а враховуючи місце зіткнення - житлова зона, пішохідний перехід та непрацюючий світлофор та рух не в установлених межах безпечної швидкості апеляційний суд вважає грубим порушенням пункту 12.1 ПДР України.

В свою чергу, загальні положення Правил дорожнього руху України, викладені в розділі 1 ПДР, які носять диспозитивний характер, встановлюють умови виконання та дотримання інших положень ПДР в різних ситуаціях.

Зокрема, п.1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як визначено п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloranand Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

На думку апеляційного суду, за вказаних та досліджених судом вище доказів, враховуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення та даних, наведених у вищевикладених доказах наявних у матеріалах справи, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_2 свідчать про порушення ним п.12.1 ПДР України, а відтак утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і вина останнього підтверджується матеріалами провадження.

На думку суду вказані докази є належними, допустимими та достовірними й не викликають у суду сумнівів. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, обставини вчинення правопорушення ОСОБА_2 , викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення за ст. 124 КУпАП може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Закриття справи за перебігом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КпАП України, допустимо лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом.

Таким чином, апеляційна скарга адвоката Роскрут В.В. в інтересах потерпілої ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції не може бути визнана обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 294 КпАП України, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову.

Керуючись ст. 38, 247, 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Роскрут В.В. - задовільнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 червня 2024 року - скасувати.

Винести нову постанову та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Провадження у справі, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КпАП України - закрити, у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строку, передбаченого ст. 38 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська