Справа № 720/1829/24
Провадження 3/720/791/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 ,

за ст. 204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

28 червня 2024 року близько 20 години 35 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована на території Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, перебуваючи на околиці с. Ванчиківці Чернівецького району вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України, в результаті чого направлявся в напрямку 911 прикордонного знаку з метою незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, де був затриманий прикордонним нарядом «Пост Спостереження» на відстані 500 метрів від лінії держаного кордону, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон».

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин.

Відповідно до ст. 268 КУпАП вважаю, що справу про адміністративне правопорушення можливо розглянути у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вина ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину державного кордону України повністю підтверджується дослідженими судом доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 138691 від 28 червня 2024 року слідує, що 28 червня 2024 року близько 20 години 35 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована на території Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, перебуваючи на околиці с. Ванчиківці Чернівецького району вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України, в результаті чого направлявся в напрямку 911 прикордонного знаку з метою незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, де був затриманий прикордонним нарядом «Пост Спостереження» на відстані 500 метрів від лінії держаного кордону.

Аналогічне вбачається з протоколу затримання ОСОБА_1 від 28 червня 2024 року.

Опитаний судом інспектор прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип «Б») ОСОБА_2 пояснив, що 28 червня 2024 року близько 20 години 35 хвилин він перебував в прикордонному наряді «Пост Спостереження» на території Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, коли помітив рух невідомого автомобіля на полі в бік державного кордону України, за межами села Ванчиківці. Після зупинки автомобіля на відстані 100-150 метрів від кордону було з`ясовано, що за кермом перебував ОСОБА_3 , а в якості пасажира ОСОБА_1 .. ОСОБА_3 надав для перевірки документ, який посвідчував його особу, а саме посвідчення водія. В той же час, ОСОБА_1 пояснив, що у нього відсутній документ, який посвідчує його особу. Спочатку вказані громадяни пояснили, що вони приїхали до знайомого ОСОБА_4 , щоб порізати кабана. Біля пасажира ОСОБА_1 був помічений рюкзак, у зв`язку із чим відразу виникли сумніви щодо їх пояснень перебування у прикордонній зоні, та підозри про те, що вони хочуть незаконно переткнути кордон поза пункту пропуску. На їх пропозицію, ОСОБА_1 особисто добровільно показав речі, які знаходилися в рюкзаку, а саме грошові кошти та інші речі, які були запаковані в пластмасові пляшки, що свідчило про те, що останній мав намір переплисти через р. Прут. Серед речей також був паспорт ОСОБА_1 громадянина України для виїзду за кордон, на підставі якого було вставлено його особу, що ще раз свідчило про те, що він спочатку обманув прикордонний наряд, зазначивши, що при ньому відсутні документи які посвідчують особу. Одночасно, водій ОСОБА_3 вів себе агресивно, не погоджуючись із діями працівників прикордонної служби, та обурюючись щодо причин його зупинки. Після затримання, пасажир ОСОБА_1 усно зізнався, що хотів незаконно переткнути кордон поза пункту пропуску, у зв`язку із чим його до кордону привіз ОСОБА_3 , проте від надання письмових пояснень відмовився.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України

Згідно ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання Державного кордону України будь-яким способом, поза пунктами пропуску через Державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України, без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Більше того, навіть за умови визнання особою свої вини у вчиненні правопорушення, такий факт не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (постанова ВС/КАС № 537/2088/17 від 15 травня 2019 року).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину державного кордону України повністю доведена поза розумним сумнівом.

Так, його затримання під час руху до державного кордону України; перебування під час воєнного стану у вечірній час в прикордонній зоні у безпосередній близькості до державного кордону України, в полі за межами населеного пункту, який розташованій на достатньо великій відстані від місця його проживання (близько 40 км); його поведінка в момент затримання; введення в оману працівників прикордонної служби та наявність у нього в рюкзаку завчасно запакованих речей в пластмасових пляшках (грошей, паспорту, одягу, тощо), поза розумним сумнівом свідчать про його спробу незаконного перетину державного кордону України з послідуючим переправою через р. Прут в Румунію.

В той же час, вважаю, що його дії неправильно були кваліфіковані працівником прикордонної служби за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, тобто спроба незаконного перетину державного кордону України в групі осіб разом із ОСОБА_3 ..

Дослідивши матеріали справи суд не знаходить вини ОСОБА_3 у спробі незаконного перетину державного кордону України, оскільки він на відміну від ОСОБА_1 відразу показав працівникам прикордонної служби документ, який посвідчує його особу, а саме посвідчення водія, не мав при собі завчасно приготовлених речей та не вчинив інших активних дій для перетину кордону.

А тому, дії ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину державного кордону України мають бути перекваліфіковані з ч. 2 на ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки це поліпшує його становище порівняно із адміністративним правопорушенням, яке інкримінується йому у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 138691 від 28 червня 2024 року.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, а також особу порушника, його майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за скоєне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 204-1 ч. 1, 221, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.