Справа №491/493/24
Провадження №3/491/584/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 рокум. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков Олег Олександрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця 3-ї дільниці с.Ананьїв Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 5 листопада 2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 11 червня 2024 близько 00 годин 35 хвилин в с.Ананьїв Подільського району Одеської області по вул.Лесі Українки, неподалік від будинку №20, громадянин ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21074» з номерним знаком « НОМЕР_3 », маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння (різки запах алкоголю за порожнини рота, почервоніння очей, не впевнена хода, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

За вказаним фактом працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення від 11 червня 2024 року серії ААД №477548 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності надійшла до Ананьївського районного суду 13 червня 2024 року.

При цьому, 14 червня 2024 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 (а.с.10), в якій він просив надати йому можливість ознайомитись з матеріалами справи, зняти фотокопії, а також скопіювати на диск відео з нагрудної камери поліцейського, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначену заяву було задоволено та ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, зняв фотокопії справи та скопіював відео з нагрудної камери поліцейського, про що свідчить відповідна розписка на заяві від 14 червня 2024 року (а.с.10).

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було призначено до розгляду по суті на 1 серпня 2024 року, про що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності було повідомлено з дотриманням вимог ст.277-2 КУпАП, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом за вихідним номером суду №491/493/24/3984/2024 (а.с.13).

Зазначений лист з судовою повісткою ОСОБА_2 отримав 17 липня 2024 року про що свідчить його розписка в «Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення…» (а.с.14), яке повернулося на адресу суду.

При цьому, 30 липня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 (а.с.15), в якому він просив суд перенести розгляд справи на іншу дату, оскільки він нібито збирає докази по справі, а також просив не розглядати справу без його участі.

1 серпня 2024 року ОСОБА_1 у судове засідання з розгляду справи не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

При цьому, суд надаючи оцінку клопотанню ОСОБА_1 від 30 липня 2024 року (а.с.15) зазначає наступне.

Частиною 1 статті 268 КУпАП, серед інших, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, надано право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Аналогічне право гарантовано особі статтею 59 Конституції України, якою визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також, право на захист гарантовано пунктом «с» частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким особі гарантовано право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Водночас, статтею 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Стаття 17 була включена до Конвенції, оскільки неможливо виключати, що особа або група осіб намагатимуться покладатися на права, закріплені в Конвенції, для отримання права на здійснення діяльності, спрямованої на знищення тих самих прав (Перінчек проти Швейцарії [ВП], § 113; Зданока проти Латвії [ВП], § 99 стосовно підготовчої роботи щодо Конвенції). Зокрема, не є малоймовірним, що тоталітарні рухи, організовані у формі політичних партій, можуть покінчити з демократією після процвітання при демократичному режимі, що є прикладами цього в сучасній європейській історії (Партія добробуту та інші проти Туреччини [ВП], § 99).

В забороні «зловживання правами» стаття 17 спрямована на забезпечення демократій засобами боротьби з діями та діяльністю, які знищують або неналежним чином обмежують основні права і свободи незалежно від того, чи ці дії або діяльність здійснюються "державою", "групою" або "особою" (Birsan проти Румунії (ріш.), § 68)

З диспозиції частини 1 статті 268 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, суд бере до уваги, що строки накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення для суду обмежені ст.38 КУпАП та в даному випадку стягнення може бути накладено не пізніш як через одного року з дня його вчинення.

Закінчення зазначених строків, у відповідності до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, є безумовною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості переривання або зупинення перебігу строків, визначених для накладення адміністративного стягнення статтею 38 КУпАП, для справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП.

При цьому, з матеріалів справи, вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №477548 було складено відносно ОСОБА_1 11 червня 2024 року, про що ОСОБА_1 було достеменно відомо, що підтверджується записом з нагрудної камери поліцейського, а також тим фактом, що вже 14 червня 2024 року на наступний день після надходження справи до суду ОСОБА_1 ознайомився в суді з матеріалами справи, що вбачається з його заяви та розписки (а.с.10).

ОСОБА_1 також було достеменно відомо про те, що справу про притягнення його до адміністративної відповідальності буде розглядати Ананьївський районний суд Одеської області, що також підтверджується записом з нагрудної камери поліцейського та заявою ОСОБА_1 від 14 червня 2024 року (а.с.10), яка надійшла на адресу суду.

Крім того, судом з метою забезпечення дотримання права на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було надано ОСОБА_1 можливість ознайомитись з матеріалами справи, зняти з них необхідні копії документів та отримати копію запису з нагрудної камери поліцейського, що підтверджується власноручною розпискою ОСОБА_1 (а.с.10).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 мав проміжок часу з 11 червня по 1 серпня 2024 року для збирання доказів у справі, звернення до адвоката за отриманням правової допомоги, підготовки свого захисту, то що.

Будь-яких конкретних доказів, які не можуть бути отримані ОСОБА_1 в строк до 1 серпня 2024 року в клопотанні від 30 липня 2024 року ОСОБА_1 не наведено.

Зазначене, на думку суду свідчить про свідоме зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами, спрямоване на затягування судового розгляду справи до закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтями 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 11 червня 2024 року серії ААД №477548 (а.с.4) вбачається, що 11 червня 2024 близько 00 годин 35 хвилин в с.Ананьїв Подільського району Одеської області по вул.Лесі Українки, неподалік від будинку №20, громадянин ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21074» з номерним знаком « НОМЕР_3 », маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння (різки запах алкоголю за порожнини рота, почервоніння очей, не впевнена хода, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, відмовився.

Факт здійснення ОСОБА_1 керування автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21074» з номерним знаком « НОМЕР_3 », 11 червня 2024 року близько 00 годин 35 хвилин в с.Ананьїв Подільського району Одеської області по вул.Лесі Українки, неподалік від будинку №20, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який міститься на копмпакт-диску DVD-R марки «НР» з серійним номером «CMDR47G-CFMW03-5001 651BR214» (а.с.8), який додано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Факт наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння під час здійснення керування автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21074» з номерним знаком « НОМЕР_3 », 11 червня 2024 року близько 00 годин 35 хвилин в с.Ананьїв Подільського району Одеської області по вул.Лесі Українки, неподалік від будинку №20, окрім протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який міститься на копмпакт-диску DVD-R марки «НР» з серійним номером «CMDR47G-CFMW03-5001 651BR214» (а.с.8), з якого зокрема вбачається наявність в ОСОБА_1 таких ознаки алкогольного сп`яніння як: порушення координації рухів; порушення мови.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно частини 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

При цьому, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, відмовився.

Зазначений факт підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який міститься на копмпакт-диску DVD-R марки «НР» з серійним номером «CMDR47G-CFMW03-5001 651BR214» (а.с.8), з якого зокрема вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано працівником поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатору «Драгер», на що ОСОБА_1 відповів відмовою.

Крім того, як вбачається з відеозапису (а.с.8), в подальшому ОСОБА_1 відповів відмовою на пропозицію співробітника поліції проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Таким чином в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП оскільки з доданого до матеріалів справи витягу комплексу апаратних та програмних засобів система централізованого управління нарядами поліції «ЦУНАМІ» (а.с.1) вбачається, що протягом року на ОСОБА_1 не накладалися адміністративні стягнення за ст.130 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року у розмірі 3028 гривень.

Пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З наведеного вбачається, що у 2024 році у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути стягнено судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок (3028 гривень * 0,2 = 605 гривень 60 копійок).

Санкцією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено застосування адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.10 «Правил дорожнього руху» визначено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане 14 березня 2020 року.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що громадянина ОСОБА_1 має бути визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього, як на водія, має бути накладено стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця 3-ї дільниці с.Ананьїв Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 5 листопада 2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати штрафу: Розрахунковий рахунок: UA0015634; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: УК в Анан.р-ні/Анан.р-н/21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37607526.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу*;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: О.О.Желясков

Постанова вступає в законну силу „___ _______ 20__ року та може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців „___ _________ 20__ року.