Справа № 187/968/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 червня 2024 року

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Караул О.А. розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ;

за порушення частини 1 статті 130 та частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області з Відділення поліції № 10 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області повторно надійшов адміністративний матеріал складений відносно ОСОБА_1 .

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 754032 складеному від 28.05.2024 зазначено наступне.

28.05.2024 о 15.25 годині в с. Хутірське по вул. Квіткова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» ARBL 0905 Alcotest 6810. Результат огляду 3.47 %о (проміле).

Своїми діями особа порушила вимоги п. 2.3а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того до суду з Відділення поліції № 10 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшов ще один адміністративний матеріал складений відносно ОСОБА_1 . Так у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 213373 складеному від 07.06.2024 зазначено наступне.

06.06.2024 близько 21.30 години ОСОБА_1 перебуваючи в п`яному виді за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , вчинив факт психологічного домашнього насильства відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , 2008 р.н. що виразилось у виказуванні нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, намаганнями вдарити дитину, що могло завдати шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Своїми діями особа вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області

Караула О.А. від 20.06.2024 справи об`єднано.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факту вчинення ним психологічного насильства у сім`ї не оспорював, вину визнав.

Разом із тим, пояснив, що 28.05.2024 він не керував транспортним засобом та навіть не сидів за його кермом, а тому своєї вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав.

Так, у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визначено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доказана повністю та підтверджується зібраними по справі доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 213373 складеним від 07.06.2024

листом заступника начальника СВ ВП №10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області;

електронним рапортом;

протоколом прийняття заяви від ОСОБА_2 та її письмовими поясненнями;

письмовим рапортом працівника поліції;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 07.06.2024;

письмовими поясненнями самого ОСОБА_2 .

Разом із тим, суд зауважує на п. 1.3 ПДР, який чітко визначає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9.а ПДР).

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення адміністративної відповідальності на особу за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказана повністю та підтверджується зібраними по справі доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 754032 складеним від 28.05.2024;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 3.47%о;

тестом № 1355 приладу Драгер з результатом 3.47%о;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ББА № 309870 від 28.05.2024;

рапортом працівника поліції від 28.05.2024;

фотоматеріалами;

довідкою про наявність посвідчення водія у ОСОБА_1

відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано вчинене правопорушення.

Крім того з відезапису слідує, що на момент складання протоколу за ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 не заперечував факту керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, будь-яких запречень на проходження медичного огляду не висловлював, а тому його невизнання данного факту у судовому засіданні суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

При встановлених обставинах, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 повинен нести відповідальність за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тож, враховуючи викладене, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд дійшов висновку про необхідність притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу.

За змістом ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40-1, 130, 173-2, 283, 287, 289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та частиною 1 статті 173-2 КУпАП та на підставі частини 2 статті 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 копійок на користь держави (реквізити: отримувач: ГУК у Днiпр-кiй обл/ Дн-ка обл/ 21081300, р/р UA0004001, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувач: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху») з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави (реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу - судовий збір по справі №187/968/24 про адміністративне правопорушення).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: О. А. Караул