СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний номер 02886143
Справа №547/770/24
Провадження №3/547/381/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року смт Семенівка, Полтавська область

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області В.Ф.Харченко, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працює, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 371924 від 12.07.2024 ОСОБА_1 28.06.2024 о 22 год. 17 хв. під час перевірки за місцем його проживання, у АДРЕСА_1 , без поважних на те причин відсутній за місцем проживання, чим порушив п. 3 ст. 187 КУпАП.

Зазначене діяння ОСОБА_1 кваліфіковане за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився.

Постановою Семенівського районного суду Полтавської області від 20.02.2024 у справі № 547/14/24 встановлено адміністративний нагляд стосовно ОСОБА_1 жителя АДРЕСА_1 терміном на 1 рік, зокрема, заборонено вихід з власного житла з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку.

Постановою Семенівського районного суду Полтавської області від 15.05.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 187 і ч. 2 ст. 1732 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Ч. 2 ст. 187 КУпАП, яка поставлена у провину ОСОБА_1 , передбачає адміністративну відповідальність за "Порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Натомість фабула діяння, яка поставлена у провину ОСОБА_1 вказує на його відсутність дома, а не відсутність дома, яка є порушенням правил адміністративного нагляду: тобто фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, тобто "відсутність формування".

Ураховуючи встановлені у справі обставини роблю висновок, що упорядником протоколу про адміністративне правопорушення у належний спосіб не доведено, а насамперед не сформульовано, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 187 КУпАП, з огляду на відсутність належних і допустимих доказів його вчинення та формулювання відповідного діяння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Частиною другою статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Ураховуючи зазначене, роблю висновок про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, та закриття у зв`язку з цим справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 187, 245-249, 251, 252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Суддя В.Ф.Харченко