ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/725/24
Номер провадження 3/292/540/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року с-ще Пулини

Суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Лотуга В.Ф., розглянувши матеріали справи, які надійшли з сектора превентивної діяльності № 1 відділення поліції № 4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт.Червоноармійськ Червоноармійського району Житомирської області,

громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого,

пенсіонера, проживаючого по

АДРЕСА_1

не військовозобов"язаного, пільг та інвалідності не має,

ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 03 травня 2024 року, близько 12 год., ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство економічного та психологічного характеру по відношенню до сестри ОСОБА_2 , що виражалося у пошкодженні замків на будинку та перешкоджанні сестрі потрапити до батьківського будинку, належного їй, по АДРЕСА_2 , завдавши шкоди психологічному здоров`ю.

Дії особи кваліфіковані працівниками поліції, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що протиправні дії щодо ОСОБА_2 03.05.2024, не вчиняв, останню не бачив та не спілкувався. Між ним та сестрою склались неприязні стосунки з приводу поділу батьківського будинку по АДРЕСА_2 , якого неправомірно після смерті батьків привласнила сестра і протиправно зняла його з реєстрації. У будинку, який вважає своїм, зберігаються його особисті речі, які немає куди забрати, оскільки проживає у співмешканки, а вільного доступу до будинку не має, так як сестра поміняла замки. 03.05.2024 прийшов до будинку та зрізав на дверях замок, щоб взяти необхідні для себе речі. У цей час сестри в будинку не було і там вона не проживає, а тому домашнього насильства щодо ОСОБА_2 не вчиняв, а в будинок потрапив правомірно, оскільки має такі ж самі права, як і сестра.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Крім протоколу, у матеріалах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, із документів, які відповідно до ст. 251 КУпАП, можуть містити будь-які фактичні дані щодо вчинення домашнього насильства та вважатись доказами у справі, наявний рапорт інспектора-чергового ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 22.05.2024, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.05.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно рапорта інспектора-чергового відділення поліції № 4 Житомирського РУП та протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, 22.05.2024 о 16 год. 53 хв. від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про те, що на початку травня 2024 року за час її відсутності брат ОСОБА_1 пошкодив замки на дверях батьківського будинку по АДРЕСА_2 та встановив свої навісні замки. Тобто, в рапорті та протоколі за події, які мали місце саме 03.05.2024, дані відсутні.

Відповідно до письмового пояснення ОСОБА_2 , останній належить батьківський будинок по АДРЕСА_2 . 18.04.2024 вона приїхала додому та виявила, що зірвані замки, після цього вона встановила навісні замки. 20.05.2024 вона знову приїхала до будинку та виявила зірвані замки і встановлені інші. Все це зробив її брат ОСОБА_1 , який завдає їй матеріальні збитки та проникає в житло.

З письмового пояснення ОСОБА_3 вбачається, що по сусідству з нею знаходиться будинок, який належав покійним ОСОБА_4 , в яких є син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 , якій належить даний будинок. До будинку у квітні та травні 2024 року приходив ОСОБА_1 та міняв замки.

Згідно письмового пояснення ОСОБА_1 , в АДРЕСА_2 , знаходиться батьківський будинок, який його сестра ОСОБА_2 таємно приватизувала. 03.05.2024, близько 12 год., він прийшов до батьківського будинку та мав намір зайти та забрати свої речі, але не зміг. Після цього він зрізав замок та встановив свій, щоб сестра не заходила до будинку.

З наданого в суді пояснення ОСОБА_1 вбачається, що 03.05.2024 протиправних дій щодо своєї сестри ОСОБА_2 не вчиняв, а з долучених доказів невбачається заподіяння останній шкоди психологічому здоров`ю, яка є обов`язковою ознакою домашнього насильства та підлягає доказуванню.

До протоколу про вчинення адміністративного правопорушення не додано інших доказів, які б об`єктивно підтверджували вчинення 03 травня 2024 року ОСОБА_1 домашнього насильства.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що з сестрою ОСОБА_2 у нього склались неприязні стосунки щодо використання батьківського будинку, на який він заявляє свої права. Також у паспорті ОСОБА_1 стоїть відмітка про реєстрацію його місця проживання з 30.11.2009 по АДРЕСА_3 .

Наданими суду доказами, такі доводи ОСОБА_1 , не спростовані та працівниками поліції не перевірялись.

Під час розгляду заяви ОСОБА_2 достовірно не встановлено кому на праві власності належить будинок АДРЕСА_2 та підтверджуючих документів не долучено.

З рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії") вбачається, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

У той же час, у справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Дослідивши надані матеріали справи, враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, приходжу до висновку про те, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суддя приходить до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. Ф. Лотуга