Провадження № 3/638/568/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

судді - Щепіхіної В.В.,

при секретарі - Рєзнік І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №604025 10.11.2023 року о 22 год. 24 хв. в м. Харкові, по вулиці Новгородська, 6а водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом NISSAN QASHQAI, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. У встановленому законом порядку водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ, водій відмовився.

В судовому засіданні 23.04.2024 ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала, суду пояснила, що 10.11.2023 року у вечірній час вона керувала транспортним засобом NISSAN QASHQAI, державний номерний знак НОМЕР_1 . На перехресті вулиць Новгородська та Клочківська зупинилась на заправці ОККО, заправила автомобіль та поїхала додому. В подальшому її зупинили працівники поліції, яким вона пояснила, що є інвалідом ІІ групи, тому їй необхідно випити пігулку, а потім вона згодна пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки ліки, які вона постійно приймає в цей час, знаходяться у неї вдома, вона пішла додому у супроводі працівників поліції. Запропонувала їм почекати її вдома, але вони відмовились. Після того як вона випила пігулку, поміряла тиск, вона вийшла через 10 хвилин з дому на вулицю, працівників поліції вже не було.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кузнецов А. І. подав клопотання про визнання доказів недопустимими та закриття провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що при складанні протоколу не був дотриманий порядок зупинки транспортного засобу, бо в порушення ст.35 ЗУ «Про національну полцію» і постанови КМУ від 29.12.2021 №1456 вона є незаконною, тому всі інші документи, які були складені для підтвердження протоколу необхідно вважати недопустимими, що тягне за собою визнання недопустимими усіх інших доказів у справі. Водій не відмовлялась пройти огляд на стан сп`яніння, відеозапис зі службового планшету не можна вважати «службовим технічним засобом», бо така інформація відсутня на цьому файлі.

Також, у судовому засіданні 17.06.2024 адвокат просив допитати свідка ОСОБА_2 , оскільки вона може підтвердити обставини, що ОСОБА_1 дійсно заходила у під`їзд свого дому ввечері 10.11.2023, біля якого знаходились поліцейські, а також те, що ОСОБА_1 потім виходила з під`їзду через незначний проміжок часу, але поліцейських вже не було. Розгляд клопотання було відкладено у зв`язку з технічними проблемами відтворення відеозапису, долученого до матеріалів адміністративної справи.

У судове засідання, призначене на 27.06.2024 ОСОБА_1 та її захисник Кузнецов А. І. не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Від захисника через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 27.06.2024, на іншу дату, у зв`язку з неможливістю бути присутніми ОСОБА_1 та захисника. В обгрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_1 знаходиться у м. Києві на консультації у лікаря, а ОСОБА_3 у відрядженні щодо захисту свого клієнта в рамках кримінального провадження. Належних доказів, що підтверджують поважність причини неможливості прибуття у судове засідання захисник та ОСОБА_1 не надали, тому суд залишає вказане клопотання без задоволення.

До того ж, судові засідання, призначені на 06.12.2023, на 25.03.2024, вже відкладались за клопотаннями адвоката Михайлова В. Л., що також здійснював захист ОСОБА_1 . Суд вважає, що ОСОБА_1 було надано достатньо часу для підготування своєї правової позиції та надання доказів. Вона особисто надала пояснення суду у судових засіданнях 23.04.224 та 17.06.2024 та докази, які вважала за потрібне. Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим суддя розглядає справу у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо клопотання про виклик свідка суд зазначає, що воно не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Згідно з ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити серед іншого чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З досліджених відеозаписів, здійснених за допомогою нагрудної камери, та з пояснень учасників справи, наданих в судовому засіданні, вбачається, що під час зупинки транспортного засобу, пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та під час складання протоколу, а також під час супроводження працівниками поліції ОСОБА_1 до місця її проживання та очікування, крім працівників поліції була присутня тільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності. В протоколі про адміністративне правопорушення сер.ААД №604025 від 10.11.2023 та в рапорті поліцейського Брунько В. від 10.11.2023 вказана захисником особа свідка ( ОСОБА_2 ) також не зазначена. ОСОБА_1 та її захисником не доведена належними та достатніми доказами необхідність виклику вказаного свідка, який би міг свідчити про фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, заслухавши учасників справи та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов наступного.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, тощо.

Судом встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозаписів, що здійснені за допомогою нагрудного регістратора (471771, 474428, 472774), а також відеозапису службового планшету вбачається, що ОСОБА_1 була зупинена 10.11.2023 в вечірній час близько о 22.00 год. співробітниками поліції, які патрулювали на службовому автомобілі. На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 повідомила, що вона не відмовляється пройти огляд, проте, їй необхідно спочатку прийняти ліки, оскільки вона є інвалідом ІІ групи через серцеве захворювання аорти. Надалі ОСОБА_1 залишила місце зупинки та свій автомобіль і пішла, як вона зазначила, додому для того, щоб прийняти ліки. По дорозі співробітники поліції запропонували ОСОБА_1 викликати швидку, якщо вона погано себе почуває, на що остання відмовилась. Після того, як ОСОБА_1 підійшла до під`їзду (на відео о 23:16), пред`явила для огляду в Дії співробітникам поліції свої документи (на відео о 23:17) та направилась додому (на відео о 23:18), поліцейські залишились біля під`їзду і чекали на повернення ОСОБА_1 до 23 год.34 хв.(на відео безперервний запис), після чого повернулись до екіпажу.

Дослідженими вищезазначеними доказами спростовуються пояснення ОСОБА_1 щодо повернення до працівників поліції після прийому ліків для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року.

Суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 про те, що вона нібито не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки її поведінка свідчить про навмисне затягування проведення такого огляду, тому суд розцінює такі дії як відмова від проходження огляду на вимогу поліцейського відповідно до встановленого порядку, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №604025 від 10.11.2023 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду; направленням на огляд водія транспортного засобу у закладі охорони здоров`я від 10.11.2023, довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія; рапортом співробітника патрульної поліції від 10.11.2023; відеозаписами з нагрудної камери уповноважених осіб патрульної поліції. Суд також бере до уваги, що дії працівників поліції щодо неправомірного складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, останньою не оскаржувались.

Пояснення ОСОБА_1 , які надані суду усно та разом з запереченнями на протокол щодо поважності причини затримки проведення огляду, судом не приймаються, оскільки докази, надані в підтвердження захворювання ОСОБА_1 , не можуть свідчити про неможливість проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 перебувала за кермом автомобіля, коли її зупинив екіпаж патрульної поліції. Відповідно до п.2.9 б) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та увагу. Одже, водій повинен проявляти певну обачність під час керування автомобілем, в тому числі зважаючи на захворювання, які він має у цей час. З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 не перебувала у такому хворобливому стані, що унеможливлював проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, як це передбачено вимогами діючого законодавства. Консультативні висновки та довідка до акта огляду МСЕК, долучені ОСОБА_1 , не спростовують висновків суду щодо встановлених обставин.

Суд, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вина правопорушника доведена зазначеними вище доказами. Досліджені судом докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з положеннями ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь вини, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції вказаної статті, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір судового збору відповідно до пункту 5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 130, 221, 280, 283, 284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування строком на один рік.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня, наступного після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.В. Щепіхіна