Справа № 474/584/24
Провадження № 3/474/353/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.07.24р. с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянув справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли від СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , гр. України, проживаючого АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

14.05.2024р., близько 23 год. 21 хв., по вул. Г.Врадіївщини, с-ще Врадіївка Первомайського району Миколаївської області гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки ЗАЗ 1103, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не стійка хода, незв`язна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, відмовився. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 583349 від 14.05.2024р. надійшов до суду 28.05.2024р.

ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 08 год. 00 хв. 20.06.2024р. не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Водночас 20.06.2024р. звернувся до суду із заявою про ознайомлення та відкладення розгляду справи.

З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 09 год. 00 хв. 04.07.2024р.

ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 09 год. 00 хв. 04.07.2024р. не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (розписка про вручення судової повістки від 20.06.2024р.), про причини неявки не повідомив.

Водночас 04.07.2024р. до суду від захисниці ОСОБА_1 - Архипової К.Г. надійшла заява про ознайомлення та відкладення розгляду справи.

З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 13 год. 00 хв. 18.07.2024р.

18.07.2024р. захисниця Архипова К.Г. звернулася до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також захисниця просила визнати недопустимими докази по справі, а саме:

- протокол ААД № 583349 від 14.05.2024р.;

- постанову ЕНА № 2149437 від 14.05.2024р.;

- відеозаписи з назвою DSJ_0000000__0282, FILE1823-038991, FILE2123-038992.

В обґрунтування клопотання захисниця ОСОБА_2 зазначила таке.

14.05.2024р., о 23 год. 46 хв., с-ще Врадіївка, вул. Г. Врадіївщини, 119 Первомайського району інспектором ВРПП Первомайського РВП ГУНП лейтенантом поліції Горбушиним Олегом Олександровичем складено протокол ААД № 583349 відносно громадянина ОСОБА_3 .

Відповідно до змісту протоколу 14.05.2024 року о 23 год. 21 хв. в с. Врадіївка по вул. Г. Врадіївщини біля будинку 119 Первомайського району водій Федорин керував т/з ЗАЗ 1103 н/з НОМЕР_2 , при цьому перебував з явними ознаками сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту, не стійка хода та не внятна річ, також останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою алкотестера ДРАГЕР також проїхати до медичного закладу для визначення ступеня сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП .

У зв`язку з тим, що зазначений проток не складався у присутності ОСОБА_1 та йому, відповідно, не вручено його другий примірник, сторона захисту, фактично, отримала можливість ознайомитись з його змістом вже в суді. Ознайомившись зі змістом протоколу ААД № 583349 захисниці ОСОБА_2 вважає за необхідне звернути увагу суду на те, що його зміст не відповідає вимогам чинного законодавства, обвинувачення сформульовано не у відповідності до приписів закону.

Так, у фабулі протоколу:

- не зазначено, чітко, яка особа керувала транспортним засобом (зазначено лише прізвище ФЕДОРИН, яке не належить особі яка притягається до адміністративної відповідальності та за ним приписано незрозумілий символ);

- зазначено ознаку сп`яніння яка не передбачена чинним законодавством (не внятна річ).

Відповідно до змісту протоколу ААД № 583349 його було складено у нічний час доби, відповідно до відео доданого до матеріалів справи транспортний засіб ЗАЗ 1103, н/з НОМЕР_2 , зупинено поліцейськими в межах населеного пункту і, нібито, з причин порушення п. 2.3 ПДР, тобто, за керування транспортним засобом НОМЕР_2 , який відповідно до протоколу належить ОСОБА_4 , а відповідно до постанови ЕНА № 2149437, долученої до матеріалів справи як доказ, ОСОБА_4 , з не пристебнутим паском безпеки.

На думку захисниці ОСОБА_2 умови за яких нібито виявлено порушення приписів п. 2.3 ПДР ставлять під сумнів законність прийнятого патрульним рішення, а розбіжність відомостей щодо власника транспортного засобу ставить під сумнів питання належності та допустимості поданих по справі доказів.

Ознайомившись з відеозаписами на диску, що долучено до матеріалів справи, захисниця ОСОБА_2 вважає за необхідне зазначити таке:

1. Невідповідність причини зупинки транспортного засобу - причина зупинки ЗАЗ 1103 н/з НОМЕР_2 15.05.2024 викладених у постанові ЕНА № 2149437, так відповідно до відеофайлу DSJ_0000000__0282 ми бачимо, що патрульні зупиняють транспортний засіб з причин порушень в роботі освітлюваних приладів, але надалі складають постанову з інших підстав;

2. Ознаки стану сп`яніння - працівниками поліції неодноразово зазначається про їх наявність у ОСОБА_1 без конкретизації таких, відео 23:35:06, 23:36:03.

3. Порушено процедуру проведення огляду водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - водію не пояснено з якою метою йому пропонується проїхати до Врадіївської районної лікарні (відео 23:37:50), не повідомлено про складання направлення на такий огляд та акту такого огляду, такі документи у присутності ОСОБА_1 не складались, процедура їх складання не відображена на відеозаписі.

4. Порушено принцип безперервності відеофіксації події - долучені до матеріалів справи відеодокази не фіксують процедуру складання постанові ЕНА № 2149437, протоколу ААД № 583349. На записі о 23:37:50 чутно як працівник поліції повідомляє, що відносно ОСОБА_1 буде (не відомо коли) складатись постанова за ч. 5 ст. 121 КУпАП та протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На відео записі о 23:45:51 чутно як працівник поліції звільняє ОСОБА_1 від процесу, вказує на те, що останній вільний та може йти у своїх справах, хоча ОСОБА_1 не самоусувався від процедури, постійно перебував поруч з працівником поліції у зв`язку з чим останній міг, та мав обов`язок скласти протокол у присутності особи яку притягає до відповідальності. Після того як завершується відеофіксація патрульні складають протокол ААД № 583349.

5. ОСОБА_1 14.05.2024р. фактично не доведено до відома обвинувачення так, як не зачитано зміст протокол, за наслідками чого він був позбавлений можливості надати заперечення чи пояснення по справі. Права передбачені ст. 63, 268,289 КУпАП ОСОБА_1 не роз`яснено у спосіб та порядок передбачений ст. 256 КУпАП, а саме під час складання протоколу.

Захисниця ОСОБА_2 також стверджує, що долучені до матеріалів адміністративної справи докази, а це постанова ЕНА № 2149437 від 14.05.2024р., відеозаписи за № DSJ_0000000__0282, FILE1823-038991, FILE2123-038992 не можна ідентифікувати однозначно, як відеодиск, матеріали у наслідок порушення процедури їх подачі вони є сумнівними.

Подані відеофайли у кількості 3 штук різняться між собою у форматі назви, що говорить про використання кількох пристроїв фіксації, про які не зазначено у протоколі, що є недопустимим порушенням (відповідна позиція висловлена у Постанові Верховного Суду по справі № 524/5536/17 від 15.11.2018р. (ВС/КАС, №216/5226/16-а, 18.07.19р.), на відео не зафіксовано посади та прізвища поліцейського який його створює, записи не підписані ЕЦП автора у наслідок чого такі записи не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Захисниця ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечними доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Також захисниця ОСОБА_2 звертає увагу суду на невідповідність дій поліцейських нормам чинного законодавства та недопустимість зібраних по справі доказів.

З огляду на вищевикладене захисниця ОСОБА_2 зазначає, що в силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення та вина особи у його вчиненні, доводяться шляхом надання належних доказів.

ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 13 год. 00 хв. 18.07.2024р. не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (телефонограма № 332 від 04.07.2024р.). Водночас 18.07.2024р. звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності, оскільки через виконання службових обов`язків не може з`явитися в судове засідання.

Захисниця ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 13 год. 00 хв. 18.07.2024р. не з`явилася хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (телефонограма № 332 від 04.07.2024р.), про причини неявки не повідомила. Водночас у клопотанні про закриття провадження у справі просила розглянути справу за її та ОСОБА_1 відсутності.

Враховуючи приписи ст.ст. 268 та 271 КУпАП, згідно з якими участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та захисника, під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та захисниці ОСОБА_2 .

Розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю встановленим таке.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачалася відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи приписи ст.ст. 245, 251, 252, 266, 280 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015р., факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 583349 від 14.05.2024р., від підпису в якому останній відмовився без будь-яких зауважень щодо його змісту, підтверджується: відеозаписом подій, наданим працівниками поліції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 14.05.2024р.

Відповідно до довідки СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 15.05.2024р. вбачається, що згідно з базою даних ІКС ІПНП МВС України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане Первомайським ВРЕР від 10.02.1993р. категорії В, С та протягом 2023-2024р.р. до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

Водночас, твердження захисниці Архипової К.Г. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними та необґрунтованими, а відтак не беруться до уваги.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського чітко вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейський під час розмови з ОСОБА_1 ідентифікував себе, повідомив останньому про причини зупинки, наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікарні, роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки, роз`яснив останньому про складення стосовного нього протоколу про адміністративне правопорушення та запитав чи ОСОБА_1 підписуватиме протокол. При цьому інший поліцейський двічі пропонував ОСОБА_1 залишитися на місці зупинки транспортного засобуу для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

В свою чергу ОСОБА_1 поводився агресивно по відношенню до поліцейських, ображав їх та використовував нецензурну лексику при розмові, а також намагався вмовити не складати щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікарні відмовився.

Також ОСОБА_1 та його пасажири висловилися, що вони залишають машину і йдуть додому пішки. При цьому ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється від підпису в протоколі та на пропозицію поліцейського двічі відмовився залишитися на місці зупинки транспортного засобу для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 самоусунувся від у часті у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо причин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 слід зазначити, що відповідно до п.п. 1-5, 8, 9, 11 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

- виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

- вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення;

- вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення;

- здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про адміністративні правопорушення або події;

- у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

- доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;

- регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил Дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Більше того, згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України Про Національну поліцію поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Статтею 31 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як, зокрема, перевірка документів особи та зупинення транспортного засобу.

Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1456 від 29.12.2021р. Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, надано надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, які визначені в наказі коменданта, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян.

При цьому право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи, що узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 16.08.2019р. по справі № 524/126/17, від 10.09.2019р. по справі № 537/2324/17, від 25.09.2019р. по справі № 127/19283/17.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 35 Закону України Про національну поліцію визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разіякщо водій порушив Правил дорожнього руху.

Також слід зазначити, що хоча ч. 3 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію передбачено обов`язок поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, однак сам лише факт недотримання вказаної норми не свідчить про відсутність у поліцейського законних підстав для зупинки транспортного засобу чи незаконність подальших його дій, в тому числі щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення відповідної постанови.

У цих постановах Верховний Суд наголошував, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи, та констатував, що доводи скаржника про те, що, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною, не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.05.2022р. у справі № 400/1510/19, від 05.07.2022р. у справі № 522/3740/20, від 27.09.2022р. у справі № 320/1510/20, від 03.10.2022р. у справі № 400/1510/19, від 01.11.2022р. у справі № 640/6452/19 та від 18.01.2023р. у справі № 500/26/22, від 16.03.2023р. у справі № 400/4409/21.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 23.04.2020р. у справі № 813/1790/18 та від 22.05.2020р. у справі № 825/2328/16, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. Правил дорожнього руху).

В розділі 2 Правил дорожнього руху закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Так, зокрема, згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Тобто з аналізу вказаних норм чинного законодавства слідує, що поліцейський має право зупинити транспортний засіб не лише у зв`язку з виявленням факту порушення водієм Правил дорожнього руху, вчинення іншого адміністративного правопорушення, а також в превентивних цілях, в тому числі під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений через порушення в роботі освітлювальних приладів, про що останній був повідомлений відразу після зупинки та не заперечував порушенням ПДР. Також поліцейський повідомив ОСОБА_1 про порушення ним ПДР щодо використання ременів безпеки. Отже у поліцейських були законні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

В подальшому на ОСОБА_1 за порушення п. 2.3. ПДР складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2149437 від 14.05.2024р. за ч. 5 ст. 121 КУпАП. При цьому, в матеріалах справи відсутні дані, що вказана постанова скасована в порядку, визначеному законодавством.

Розбіжності в написані по батькові власниці транспортного засобу в протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові про накладення адміністративного стягнення жодним чином не спростовує ні обставин, ні факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо тверджень захисниці Архипової К.Г. про порушення порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння слід зазначити, що ні ст. 266 КУпАП, ні Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015р. (далі - Інструкція), не передбачено обов`язок поліцейського докладно роз`яснювати процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та пояснювати, які саме ознаки алкогольного сп`яніння виявленні у водія. Вказані ознаки обов`язково зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо не пояснення ОСОБА_6 мети проїзду до лікарні слід зазначити, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння після зупинки транспортного засобу та виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, про що останній був повідомлений. Отже ОСОБА_1 не міг не усвідомлювати чому саме поліцейський пропонує пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Пунктом 3 розділу І Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначення у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, яка відповідає суті ознаки алкогольного сп`яніння, зазначеної у п. 3 розділу І Інструкції, однак дослівно не цитує текст Інструкції, не свідчить, що ця ознака не передбачена Інструкцією. При цьому, слід відмітити, що у протоколі також зазначені інші ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 .

Також, слід зазначити, що проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння пов`язується із фактом виявлення поліцейським у нього ознак алкогольного сп`яніння, а не з фактом оголошення поліцейським водію таких ознак.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, перед проведенням огляду поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Однак оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікарні, відмовився від підпису протоколу та фактично самоусунувся від участі у складенні протоколу, а відтак у поліцейського не виникло обов`язку визначеного п. 5 розділу ІІ Інструкції.

До уваги також не береться твердження захисниці Архипової К.Г. про те, що не повідомлення ОСОБА_1 про складання направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (на місці зупинки транспортного засобу) та складення вказаних документів за відсутності ОСОБА_1 є порушенням порядку проведення огляду. ОСОБА_1 чітко висловився про своє небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікарні, а також самоусунувся від у часті у складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином вказані документи об`єктивно не могли бути складені за участю ОСОБА_1 . При цьому, слід відмітити, що вказані документи фактично фіксують лише факт пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і факт відмови ОСОБА_1 від такого огляду, які також зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Щодо тверджень захисниці ОСОБА_2 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чітко, яка особа керувала транспортним засобом, а зазначено лише Федорин та приписано незрозумілий символ, слід зазначити, що почерк працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не є еталонним, однак дає можливість чітко прочитати зміст протоколу, в тому числі прізвище та ініціали правопорушника.

Щодо тверджень захисниці ОСОБА_2 про порушення принципу безперервності відеофіксації події, оскільки на відео з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано складення протоколу про адміністративне правопорушення, слід зазначити, що вказана обставина жодним чином не свідчить по порушення прав ОСОБА_1 чи про відсутність в його діях складу і події адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 самоусунувся від участі у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо тверджень захисниці ОСОБА_2 про те, що подані відеофайли у кількості 3 штук різняться між собою у форматі назви, що говорить про використання кількох пристроїв фіксації, про які не зазначено у протоколі, що є недопустимим порушенням слід зазначити таке.

Ні ст. 256 КУпАП, яка визначає вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та порядок його складення, ні Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015р., не передбачено зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Вказана вимога, згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП, стосується виключно постанов по справах про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів.

З огляду на вищевикладене недоречним та помилковим є посилання захисниці Архипової К.Г. на постанови Верховного Суду у справі № 524/5536/17 від 15.11.2018р. та у справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019р., оскільки останні стосуються оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності та відповідність останніх вимогам чинного законодавства, а не протоколів про адміністративні правопорушення.

Також слід зазначити, що ні ОСОБА_1 , ні захисниця Архипова К.Г. не заперечують факт керування ОСОБА_6 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При призначенні адміністративного стягнення з урахуванням встановленого, вважаю доцільним застосувати по відношенню до ОСОБА_1 з метою його виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 30, 40-1, 130, 221, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави ((отримувач: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/21081100 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) номер рахунку: UA0014454 код банку отримувача (МФО): 899998) у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави (отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, код банку отримувача (МФО): 899998 , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0014454 Код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складений та підписаний 23 липня 2024 року.

Суддя Ф.Г. Сокол