Номер провадження 33/816/292/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/16746/23 за апеляційною скаргою захисника ТЕРЕЩЕНКА В. В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.11.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Приходько Д. В.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник ТЕРЕЩЕНКО В. В. просить скасувати постанову судді, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки ОСОБА_2 т/з не керував, зазначеного в протоколі правопорушення не вчиняв, суд не допитав його підзахисного та свідків, а працівниками поліції не було надано беззаперечних доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_2 до правопорушення. Зазначає, що його підзахисний посвідчення водія не отримував, за наслідками подій, які відбулися 18.10.2023 працівниками поліції було складено два протоколи про адміністративне правопорушення, які перебували на розгляді в Ковпаківському районному суді м. Суми, проте в порушення вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП вказані справи не були об`єднані в одне провадження і у кожній з них судом прийнято окреме рішення.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.11.2023 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн із позбавленням права керування т/з строком на 3 роки. Стягнуто на користь держави 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 18.10.2023 о 12:42 в м. Суми по вул. Олега Ольжича, в районі буд. № 2 керував т/з YAMAHA YBR 125, д. н. з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується результатом медичного висновку № 1603 від 20.10.2023, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР. ОСОБА_2 вчинив дане правопорушення повторно протягом року.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Приходько Д. В., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 618567 від 25.10.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_2 повторно протягом року керував т/з із ознаками наркотичного сп`яніння, будучи особою, яка протягом року піддана адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» від 20.10.2023, згідно якого ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а. с. 2);

- довідкою, згідно якої в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» відсутні відомості про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія (а. с. 4);

- копією постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 18.09.2023 у справі № 591/7829/23 про притягнення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 5);

- відеозаписами подій з нагрудних камер поліцейських та встановленого на службовому автомобілі відео реєстратора, якими підтверджуються викладені в протоколі обставини (а. с. 6);

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за дії передбачені ч. 1 цієї статті, вчинені особою, яка повторно протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування т/з у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування т/з особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування т/з особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані наркотичного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Разом з тим, відповідно п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому, згідно п. 7, 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому саме поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_2 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, а тому доводи захисника щодо того, що ОСОБА_2 зазначеного в протоколі правопорушення не вчиняв не заслуговують на увагу.

Не впливають на правильність викладених у постанові висновків і доводи захисника про те, що суддя не допитала ОСОБА_2 та свідків, оскільки у суду були відсутні підстави ставити під сумнів викладені в протоколі обставини, враховуючи наявність в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП СОР «ОКМЦСНЗ», згідно якого ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп`янінні, а також відсутність клопотань про допит як самого ОСОБА_2 , так і певних свідків. Крім того, судом першої інстанції справа була розглянута в день, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто 09.11.2023, про що ОСОБА_2 було достеменно відомо, оскільки наявний підпис останнього в зазначеному протоколі про те, що йому відомо про час та місце, де відбудеться судовий розгляд.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 про відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів керування т/з його підзахисним, що виключає наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються наявними вище записами з відеореєстратора службового автомобіля та з нагрудних камер, згідно яких вбачається, що працівники поліції рухались за мотоциклом, пасажир якого перебував без мотошолома. В ході його переслідування мотоцикл з`їхав з дороги та продовжив рух вузькою вулицею, що ускладнило переслідування. Коли мотоцикл знову потрапив в поле зору відеокамери, то він вже лежав на землі. Під час перевірки документів у поліцейського виникли підозри про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, а тому він висловив вимогу пройти огляд для перевірки такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди ОСОБА_2 і в закладі охорони здоров`я.

Відсутність у ОСОБА_2 посвідчення водія не виключає можливість застосування до нього такого стягнення як позбавлення права керування т/з (правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023, справа № 702/301/20). При цьому нормами чинного КУпАП не тільки не передбачено будь-яких обмежень щодо накладення стягнення у виді позбавлення права керування т/з у даній конкретній ситуації, а й навпаки санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП прямо вимагає застосувати таке додаткове стягнення до осіб, які на момент вчинення правопорушення не мали права керування т/з або були позбавлені такого права, а правова природа адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування т/з не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія і не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом на підставі санкції відповідної частини статті КУпАП, і полягає у забороні керування т/з.

Позбавлення права керування транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого стягнення, передбаченій ст. 23 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги захисника, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_2 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю складу правопорушення.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.11.2023 відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ТЕРЕЩЕНКА В. В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов