ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1293/24 Справа № 175/9553/23 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Усенка А.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисячь неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

в с т а н о в и л а:

постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 14 жовтня 2023 року о 22-15 год. у м. Краматорськ по вулиці Михайла Силаєва біля будинку 64 керував транспортним засобом Land Rover Discovery державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови). Огляд на стан сп`яніння проводити відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонено. Порушення зафіксовано на нагрудний відео реєстратор. Водій скоїв правопорушення повторно протягом року, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.5 ПДР України.

На зазначену постанову захисника адвоката Усенка А.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Вважає, що постанова місцевого суду винесена із порушенням норма матеріального та неправильним застосуванням норм процесуального права, порушення права на захист.

Зазначає, що з наявного відеозапису з нагрудного реєстратора працівника поліції не зафіксовано факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , чи будь-якою іншою особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зауважує, що на відеозаписі не зафіксовано як складався протокол, зупинки транспортного засобу, що є порушенням Інструкції №1026.

Звертає увагу, що місцевим судом позбавлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надати пояснення, оскільки позбавлення останнього права керування транспортним засобом призведе до того, що він не зможе належним чином виконувати свої військові обов`язки.

Наголошує, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам.

Посилається на те, що порушено початок процедури складання адміністративних матеріалів, порушено право на захист, порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, не роз`яснено права та обов`язки, неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 , провокація з боку працівника поліції на відмову від проходження огляду.

Учасники адміністративного провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, що не є перешкодою для розгляду справи за відсутності сторін.

Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 вищезгаданої статті у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суддя місцевого суду прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме, повторна протягом року відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 14 жовтня 2023 року о 22-15 год. у м. Краматорськ по вулиці Михайла Силаєва біля будинку 64 керував транспортним засобом Land Rover Discovery державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови). Огляд на стан сп`яніння проводити відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонено. Порушення зафіксовано на нагрудний відео реєстратор. Водій скоїв правопорушення повторно протягом року, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.5 ПДР України.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Крім того, як слідує з рішення ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейського, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 пропонувався лише на місці, факт пропонування останньому проходження огляду в медичному закладі будь-якими технічними засобами не зафіксований.

В порушення вимог ст.266 КУпАП огляд особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пропонувався для проходження лише на місці зупинки транспортного засобу.

Вказане є суттєвим порушенням процедури огляду на стан сп`яніння, а тому у суду відсутні підстави вважати протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №509420 від 14.10.2023 року, факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою використання спеціального технічного засобу належними та допустимим доказами по справі.

Вказане свідчить, що місцевим судом помилково вказано на підтвердження матеріалами справи, що працівники поліції провели огляд на стан сп`яніння з дотриманням вимог КУпАП, висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , взагалі не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

В силу ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та в межах матеріалів адміністративного провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєва проти Росії» зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та необхідність закриття провадження по справі, справі про адміністративне

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника адвоката Усенка А.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА