ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024 Справа №607/15692/24 Провадження №3/607/6892/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунцьо С.В.

при секретарі с/з Гурзель Ю.В.

за участю прокурора Яциків О.П.

та особи, яка притягається до

відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя матеріали, які надійшли від Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, непрацюючого, колишнього поліцейського взводу №2 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 який проходив службу на посаді поліцейського взводу № 2 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Петрушевича, 5, відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 04.04.2024 о 17.16 подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Встановлено, що наказом начальника Управління поліції охорони в Тернопільській області №6 о/с від 29.01.2024 ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області, присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції» та закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером - 0190854.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 29.01.2024 склав Присягу працівника Національної поліції України, яку після складання власноручно підписав. На час проходження служби в Національній поліції України, ОСОБА_1 наділено повноваженнями поліцейського. У подальшому, наказом начальника Управління поліції охорони в Тернопільській області №44 о/с від 30.04.2024 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) з 30.04.2024.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського. Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Окрім того, 24.11.2023 ОСОБА_1 ознайомився з Повідомленням про ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», про що проставив власноручний підпис про таке ознайомлення.

Також, 29.01.2024 ОСОБА_1 ознайомився із зобов`язаннями для поліцейським та працівників, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», у тому числі, про необхідність подання щорічної декларації, про що проставив власноручно підпис про таке ознайомлення.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування неодноразово повідомлялось на сайті НАЗК, публікувалось у засобах масової інформації та доводилось під час проведення навчань із антикорупційного законодавства у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік не пізніше 31.03.2024.

Водночас, ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, пізніше 31.03.2024, а саме 04.04.2024 о 17.16 год. подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік. Під час перевірки не здобуто доказів, які б підтверджували поважність причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 е-декларації за 2023 рік.

Таким чином ОСОБА_1 , який проходив службу на посаді поліцейського взводу № 2 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області, будучи особою, яка відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 04.04.2024 о 17.16, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнав та підтвердив про факт несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримала, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак корупційного діяння, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а тому просить визнати його винним та накласти адміністративне стягнення.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина повністю доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язаному з корупцією від 15.07.2024; листі Тернопільського управління ДВБ до УПО в тернопільській області від 29.05.2024 №1246/42-19/01-2024; копії повідомлення про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» від 24.11.2023; копії журналу щодо вивчення антикорупційного законодавства, в якому зазначено ОСОБА_1 , який пройшов відповідне навчання; скрін -шоті з офіційного веб-сайту НАЗК, щодо дати опублікування ОСОБА_1 декларації за 2023 рік; копії декларації з сайту НАЗК за 2023 рік ОСОБА_1 ; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 12.06.2024; копії листа Національного агентства з питань запобігання корупції щодо стану функціонування інформаційно-комунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 15.07.2024.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що наказом начальника Управління поліції охорони в Тернопільській області №6 о/с від 29.01.2024 ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області, присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції» та закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером 0190854, який 29.01.2024 склав Присягу працівника Національної поліції України, яку власноручно підписав. В подальшому, наказом начальника Управління поліції охорони в Тернопільській області №44 о/с від 30.04.2024 ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) з 30.04.2024.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Так, частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною 1 статті 45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначена Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 449/21 від 23.07.2021 (далі - Порядок), щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня, та охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Відповідно до роз`яснень НАЗК щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 (зі змінами) обов`язок подавати щорічну декларацію виникає в суб`єкта декларування щороку протягом строку здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації. Зокрема, у разі призначення особи на посаду до 31 березня 2024 року включно, така особа має обов`язок подати щорічну декларацію (продовжується діяльність) за 2023 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», був зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не пізніше 31 березня 2024 року. Водночас всупереч наведеним вище вимогам чинного законодавства ОСОБА_1 не було своєчасно подано щорічну декларацію, адже таку він подав лише 04 квітня 2024 року, тобто з порушенням встановлених строків.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_1 був ознайомлений із вимогами ЗУ «Про запобігання корупції», рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», а також із пам`яткою для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом «Про запобігання корупції» у частині фінансового контролю, у тому числі, щодо необхідності подання щорічної декларації у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня, та охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація. Відтак ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Таким чином приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на вищевказані обставини справи з урахуванням особи порушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, свою вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Оцінюючи в сукупності дії ОСОБА_1 наслідки та ставлення останнього до вказаних дій, конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з урахуванням даних, що характеризують особу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в розмірі наближеного до мінімального.

Крім того, із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн., сплата якого передбачена ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 251, 172-6, 280, 283, 284 КУпАП, Закону України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) на користь держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700, 00 (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо