КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/2855/2024
справа №754/890/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та адвоката Горобівського Івана Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне місце проживання № НОМЕР_1 від 22 квітня 2022 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №441694 від 28 грудня 2023 року, ОСОБА_1 28 грудня 2023 року о 21 годині 15 хвилин у м. Києві по вулиці Електротехнічна, 4Б, керував автомобілем Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_1 та адвокатом Горобівським І.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, що містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на порушення норм процесуального права, оскільки справу розглянуто за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Вказує, що повістка на адресу ОСОБА_1 не надходила. Вказують, що адресою у повістках зазначено: АДРЕСА_2 . Разом з цим, дійсною адресою проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Посилаються на обмеження доступу до правосуддя, порушення право особи на захист та право на справедливий суд.

Вказують, що матеріали справи не містять доказів руху транспортного засобу, відсутні підстави уважати, що особа керувала транспортним засобом. Ураховуючи те, що транспортний засіб не перебував у русі, відтак відсутні підстави уважати, що особа керувала транспортним засобом.

Посилаються на протиправність вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки останніми не названо жодної із ознак сп`яніння.

Вказують, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв особу на проходження огляду, оскільки матеріали справи не містять, а до протоколу про вчинення адміністративного порядку на додано направлення. Уважає, що у разі відсутності направлення відсутні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказують, що в протоколі про адміністративне правопорушення містяться виправлення у графі "час вчинення адміністративного правопорушення", що не відповідає Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року. Відтак, протокол не є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 не роз`яснено положення статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, у порушення статті 266 КУпАП не відсторонено від керування транспортним засобом.

Зазначають, що доданий відеофайл є неналежним та недопустимим доказом, оскільки є неповним та переривається.

Мотивуючи наведеним, просять суд постанову Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року скасувати, прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Вирішуючи питання за клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.

В обґрунтування поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржники вказують, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні, оскільки не був повідомлений про розгляд справи. У повістках про виклик до суду вказано адресу, за якою ОСОБА_1 не проживає. Зазначають, що про існування постанови скаржник дізнався 24 квітня 2024 року від захисника, оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 23 квітня 2024 року.

Просять поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки апеляційну скаргу подано до суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи убачається, що оскаржувана постанова прийнята за відсутності ОСОБА_1 .

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що адресою місця проживання (перебування) значиться: АДРЕСА_2 .

Відповідно до даних відомостей із сайту ТОВ "Укрпошта" судова повістка на судове засідання у справі, призначене на 02 лютого 2024 року, не вручена.

Окрім цього, неналежне повідомлення про місце, час та дату розгляду справи підтверджується даними конверту за трек №648, що повернувся на адресу суду із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с 15).

Конверт із оскаржуваною постановою також повернувся на адресу суду із відміткою "за закінченим терміном зберігання" (а.с. 16).

Згідно даних клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, адвокат Горобівский І.Г. ознайомився із матеріалами справи 24 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу подано до суду 26 квітня 2024 року, що підтверджується даними штампу.

За установлених обставин, ураховуючи те, що апеляційну скаргу подано протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з метою забезпечення права особи доступу до правосуддя та оскарження судових рішень, апеляційний суд уважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Горобівський І.Г. доводи апеляційної скарги підтримали, просили суд її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Горобівського І.Г., допитавши свідка ОСОБА_5 , дослідивши відеофайл, доданий до протоколу, доводи апеляційної скарги, суд робить висновок, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.

У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку їх недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Статтею 256 КУпАП унормовано такі вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до окремих положень статті 266 КУпАП:

Особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №441694 від 28 грудня 2023 року, ОСОБА_1 28 грудня 2023 року о 21 годині 15 хвилин у м. Києві по вулиці Електротехнічна, 4Б, керував автомобілем Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України (а.с. 2).

Відповідно до даних направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції у водія ОСОБА_1 виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Відомості про проходження огляду відсутні (а.с. 4).

Відповідно до даних постанови ЕНА №1176254 від 28 грудня 2023 року на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП.

До протоколу про вчинення адміністративного правопорушення додано відеозапис тривалістю 1 година 19 хвилин.

Допитана в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 надала пояснення, відповідно до яких вказала, що 28 грудня 2023 року вона з чоловіком поїхала на АЗС. У чоловіка ( ОСОБА_1 ) закінчились контактні лінзи, він погано бачить, відтак ОСОБА_5 сіла за кермо. Заправивши автомобіль, повернулись назад. ОСОБА_5 залишила транспортний засіб та пішла до готелю, а ОСОБА_1 залишився у транспортному засобі. Вказала, що спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції не бачила. Зазначила, що після паркування транспортного засобу, забрала сумки та пішла до готелю. Чоловік залишився у автомобілі. Працівників поліції в момент залишення транспортного засобу не бачила.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із наступного.

Щодо доводів апеляційної скарги в частин відсутності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, апеляційний суд вказує про таке.

Відповідно до окремих положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735:

I. Загальні положення

2. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

3. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Під час спілкування працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, що підтверджується відеозаписом доданим до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення (04:34 хвилин відеозапису).

Відтак суд відхиляє доводи апеляційної скарги про протиправність вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці, а пройти огляд у медичному закладі останньому не було запропоновано, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до пункту 3 вказаного порядку огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 6 Порядку №1103 визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно пункту 8 вказаного Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що протокол за порушення пункту 2.5 правил дорожнього руху складається у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

З переглянутого відеофайлу убачається, що працівниками поліції пропонувалось проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу драгер, а також у лікаря-нарколога. Зокрема вимога працівника поліції зафіксована на відрізках часу 1:11 хвилин відеофайлу "441694".

Доводи апеляційної скарги в цій частині спростовуються даними відеофайлу, відтак відхиляються апеляційним судом як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_1 не роз`яснено його права та обов`язки, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки на відрізку часу 21:41 хвилин відеофайлу зафіксовано, що працівниками поліції ознайомлено із змістом складеного протоколу. Разом з цим, ОСОБА_1 відмовився від проставлення будь-яких підписів у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення. Копію протоколу відмовився отримати, що підтверджується відеофайлом.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відеофайл, доданий до протоколу не є безперервним, відтак не є належним доказом, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

До протоколу про вчинення адміністративного правопорушення долучено відеозаписи, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції, складення адміністративного протоколу. При цьому, відеозаписом зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції.

Відтак, апеляційний суд уважає, що доданого до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відеофайлу достатньо на установлення вини ОСОБА_1 , а саме підтвердження факту відмови останнього пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції у відповідності до ПДР України.

Відповідно до окремих положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не зафіксовано вручення ОСОБА_1 направлення на проведення огляду апеляційний суд відхиляє, оскільки видача водію направлення на проходження огляду для визначення стану сп`яніння чинним законодавством не передбачена. Таке направлення оформлюється поліцейським виключно для лікаря закладу охорони здоров`я.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині відсутності факту керування транспортним засобом, апеляційний суд зазначає про таке.

З переглянутого відеофайлу убачається, що такий починається з моменту коли працівник поліції підійшов до пасажирських дверей транспортного засобу. У салоні автомобіля на пасажирському сидінні перебував ОСОБА_1 . Інших осіб у транспортному засобі не було.

Під час розмови працівник поліції повідомляє, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу пересів на пасажирське сидіння. У спілкуванні ОСОБА_1 стверджував, що не є водієм транспортного засобу, водій транспортного засобу після зупинки вийшов з машини і побіг у невідомому напрямку.

При цьому, працівник поліції повідомив, що після зупинки транспортного засобу жодна особа із нього не виходила, двері не відчинялись.

Суд звертає увагу, що заперечуючи проти керування транспортним засобом, ОСОБА_1 отримав копію постанови за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП. При цьому, при отриманні копії постанови цікавився, як оплатити штраф. Постанову не оскаржував.

Покази свідка ОСОБА_5 , надані у суді апеляційної інстанції, апеляційний суд оцінює критично та уважає, що такі не можуть бути підставою звільнення ОСОБА_1 від відповідальності. ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_1 , відтак може бути зацікавленою у вирішенні справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що 28 грудня 2023 року ОСОБА_1 не повідомляв про те, що за кермом перебувала ОСОБА_5 , а повідомив, що водій зупинився та побіг в невідомому напрямку.

Окрім цього, свідок вказала, що після зупинки транспортного засобу вона збирала свої речі і згодом покинула автомобіль, при цьому не бачила поряд працівників поліції.

Разом з цим, з відеофайлу убачається, що працівники поліції були поряд з транспортним засобом одразу після його зупинки, відтак суд уважає, що покази свідка щодо обставин, що мали місце 28 грудня 2023 року спрямовані на звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення.

Аналіз поведінки ОСОБА_1 під час складення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення дозволяє суду зробити висновок, що така була направлена на ухилення від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яка полягала у запереченні очевидного.

Дані відеозапису, доданого до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють зробити висновок про те, що поведінку ОСОБА_1 слід розцінювати як таку, що направлена на ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення, а послідовність дій ОСОБА_1 вказує на відмову від проходження огляду у встановленому порядку.

Дії працівників поліції відповідають положенням Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, оскільки ОСОБА_1 повідомлено про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у лікаря-наркогола.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в частині того, що матеріали справи не містять інформації про належне повідомлення про місце, дату та час судового засідання, призначеного на 02 лютого 2024 року.

Разом з цим, апеляційним судом відновлене право особи шляхом надання можливості участі у судовому засіданні адвоката Горобівського І.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та безпосередньо ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції та доведення перед судом своєї позиції.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення містить виправлення, апеляційний суд вказує, що доказами у вчиненні адміністративного правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Установлено, що у графі, де вказується дата адміністративного правопорушення, міститься виправлення у році та годині здійснення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд уважає, що такі є очевидними описками, оскільки обставини та зміст складеного протоколу підтверджуються іншими доказами у справі. Окрім цього, стороною захисту не заперечується, що події, викладені у протоколі, мали місце 28 грудня 2023 року о 21 годині 15 хвилин.

З огляду на наведене, апеляційний суд уважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, підстави для скасування постанови від 02 лютого 2024 року відсутні.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 та адвокату Горобівському Івану Григоровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та адвоката Горобівського Івана Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук