ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/1459/24 Головуючий в 1 інст.Вайнраух Л.А.
Провадження №33/807/495/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Шумського І.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Шумського І.В. на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 30 січня 2024 року о 06-24 годині в м.Запоріжжі по вул.Солідарності, 104 (Капустяне кладовище) водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передав право керування транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку та підтверджується висновком лікаря-нарколога №1043 від 30 січня 2024 року. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 г Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Шумський І.В. просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в матеріалах справи відсутні безперечні докази того, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що ОСОБА_2 перебував у стані сп`яніння та передав йому право керування транспортним засобом.

Зауважує на тому, що на наданому працівниками поліції відеозаписі не зафіксовано, як ОСОБА_1 взагалі передає будь-кому транспортний засіб.

Захисник звертає увагу на те, що працівники поліції не відбирали у ОСОБА_1 а ні письмові, а ні усні пояснення для з`ясування того, чи знав він або чи бачив, що громадянин ОСОБА_2 перебуває у стані будь-якого сп`яніння, також співробітники поліції не з`ясовували, коли саме та за яких обставин ОСОБА_2 опинився за кермом автомобіля.

Також, вказує, що працівники поліції не опитали жодного свідка, хоча на відеозаписі було зафіксовано четверо осіб, окрім ОСОБА_1 .

Окрім того, зазначає, що ОСОБА_2 не повідомляв ОСОБА_1 про те, що він вживав напередодні їхньої спільної зустріч алкогольні її чи наркотичні речовини.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Шумського І.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, для настання відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції необхідна наявність сукупності елементів складу адміністративного правопорушення. В даному випадку необхідна наявність таких елементів складу адміністративного правопорушення в сукупності: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом, у стані сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом того, що ця особа перебуває у стані сп`яніння; добровільна, з власної волі передача керування транспортним засобом.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», допуском до керування транспортним засобом особи, яка не має права ним керувати або перебуває у стані сп`яніння, визнають усну чи письмову згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма, не відсторонення водія від керування тощо.

Так, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №886188 від 30 січня 2024 року, згідно з яким, 30 січня 2024 року о 06-24 годині в м.Запоріжжі по вул.Солідарності, 104 (Капустяне кладовище) водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передав право керування транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку та підтверджується висновком лікаря-нарколога №1043 від 30 січня 2024 року. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 г Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

До вказаного протоколу додано: копію протоколу серія ААД №886187 від 30 січня 2024 року, складеного стосовно ОСОБА_2 за порушення вимог п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП; копію рапорту поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП рядового поліції Морозова О.; довідку з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» стосовно ОСОБА_1 ; реєстраційну картку транспортного засобу; витяг з таблиці «Адмінпрактика»; відеозапис події.

Згідно з матеріалами справи, при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Захисник-адвокат Шумський І.В. в суді першої інстанції подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1587555 від 05 березня 2024 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1337326 від 30 січня 2024 року; копію скарги на ім`я начальника Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 від 09 лютого 2024 року; копію відповіді від 04 березня 2024 року за вих. №53аз/41/32/1-2024; копію письмового клопотання до Управління патрульної поліції в Запорізькій області від 05 лютого 2024 року; копію рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2024 року в межах розгляду справи №335/3004/24. Крім того, захисник пояснив, що ОСОБА_1 не міг впевнитись в тому, що ОСОБА_2 перебував саме у наркотичному сп`янінні, тому й передав право керування транспортним засобом за обставин, зазначених в протоколі.

При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_1 - адвокат Шумський І.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_2 . Жодних ознак сп`яніння у ОСОБА_2 виявлено не було. В матеріалах справи відсутні жодні відомості про те, що ОСОБА_2 перебував в стані сп`яніння. Висновок у справі відсутній. Суд першої інстанції самостійно збирав докази винуватості ОСОБА_1 . Більше того, зауважив, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що ОСОБА_2 перебував в стані сп`яніння. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена у встановленому законодавством порядку.

За клопотанням сторони захисту допитаний свідок ОСОБА_2 пояснив, що він товаришує з ОСОБА_1 Напередодні події вони гуляли в компанії та хлопці вживали спирті напої, він був тверезий. Він сів за кермо автомобіля саме тому, що був тверезий. Під час руху ОСОБА_1 захотів до туалету та вони заїхали на кладовище. Приїхали працівники поліції, він сів за кермо та трохи від`їхав. Після чого до них підійшли працівники поліції та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Драгера, результат показав «0‰», після чого працівники поліції запропонували проїхати для огляду до медичного закладу. За результатом проведеного огляду було встановлено, що він вживав наркотичні засоби. Стосовно нього був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, та справа вже розглянута Шевченківським районним судом м.Запоріжжя.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги сторони захисту, суд апеляційної інстанції, звертає увагу на таке.

Як зазначено вище, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД ААД №886188 від 30 січня 2024 року, ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.9г Правил дорожнього руху України, а саме: передача права керування транспортним засобом особі, яка перебувала у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що ОСОБА_2 перебував у стані сп`яніння.

При відтворенні відеозапису події в ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що працівники поліції не повідомляли про наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння.

Окрім того, з матеріалів справи убачається, що при оформленні адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, пояснення від самого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відбирались.

Висновок з медичного закладу про встановлення стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_2 , на який міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, в матеріалах цієї справи теж відсутній.

Викладене свідчить про поверхове проведення адміністративної перевірки у цій справі.

На думку апеляційного суду, матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження як суб`єктивної так і об`єктивної сторін інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі, відповідно і наявності в діях останнього складу зазначеного правопорушення.

З огляду на викладене, протокол та інші докази, що містяться в матеріалах справи, не можуть слугувати достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

Доказів на спростування доводів сторони захисту матеріали справи не містять.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи не спростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

Проте, суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи та не перевірив їх доказами, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні є передчасними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Шумського І.В. задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 336/1459/24