ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/334/24 Справа № 703/1495/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Биченко І. Я. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 01 квітня 2024 року близько 07 години 16 хвилин в м. Сміла по вул. Севастопольська, у порушення п.2.9 «а» ПДР України, керував автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», покази якого склали 0,33 ‰.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, до протоколу про адміністративне правопорушення під час його складання не долучався, його копія тому не вручалася. Щодо цього посилається на зміст відеозапису, згідно з яким серед переліку документів, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, цей акт не міститься. Наведений акт також не вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявний в матеріалах справи акт огляду ОСОБА_1 не підписаний, отже, на думку захисника, зазначене свідчить, що працівник поліції цей акт склав вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності ОСОБА_1

Приводить доводи щодо неправомірності зупинки працівниками поліції автомобіля, яким керував ОСОБА_1 .

Щодо проведеного поліцейський огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, відзначає про неможливість встановити, факт використання при огляді нового одноразового муштука. Не встановлено, щоб працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 правила використання алкотестеру «Драгер», не запитували в нього про використання спиртовмісних препаратів перед оглядом.

Окрім того, у доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що згідно зі ст. 8 п. 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові, або 0,25мг, на літр повітря, що видихається.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Карпова С.О., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №000054 від 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 в цей день близько 07 год. 16 хв., в м. Сміла по вул. Севастопольська керував автомобілем «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою спеціального приладу «Драгер 6810», тест №3499, результат огляду 0,33 ‰.

Цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, в зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, працівниками поліції проведеного його огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомого спеціального технічного засобу алкотестер «Драгер», результати якого склали 0,33 ‰ алкоголю.

Та обставина, що на відеозаписі з бодікамери поліцейського не зафіксовані обставини складання цього акту, а також відсутність даних про виконання поліцейським положень п. 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) щодо вручення примірника акту водію, не тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.

Заразом апеляційний суд зауважує, що вказаний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не є єдиним та вирішальним доказом, що підтверджує, перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та зафіксовані відповідні результати проведеного огляду.

Апеляційний суд враховує, що результати цього огляду також зафіксовані роздруківкою тесту №3499 алкотестера «Драгер 6810» від 01 квітня 2024 року, відповідно до якого, 01 квітня 2024 року о 07 годині 32 хвилин у видихуваному ОСОБА_1 повітрі виявлено 0,33 ‰ алкоголю.

Також згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 квітня 2024 року, де ОСОБА_1 власноручно зазначено, що з показами алкотестера «Драгер», результати якого склали 0,33 ‰ алкоголю він згоден, у медичний заклад їхати відмовився, що засвідчено його підписом.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 01 квітня 2024 року, у яких він підтвердив викладені у протоколі обставини та зазначив, що до медичного закладу їхати відмовляється, з показами алкотестера «Драгер» згоден.

Ще в цих письмових поясненнях ОСОБА_1 власноручно записав, що зранку приймав ліки.

Утім вказане не впливає на результат проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння, з яким ОСОБА_1 погодився.

Також судом першої інстанції надана належні оцінка відеозаписами з бодикамери поліцейського, з якого випливає, що працівником поліції ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер». ОСОБА_1 пройшов такий, результат якого склали 0,33 ‰. З результатом той погодився, до медичної установи для проходження огляду їхати відмовився. У подальшому працівниками поліції відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, а також зібрано матеріали, які додані до цього протоколу.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд погоджується з вказаною оцінкою наведених доказів.

Частина 3 статті 266 КУпАП визначає, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Такі ж саме норми містяться в ст. 7 розд. І Інструкції та ст. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок).

Заразом можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язується з установленням стану алкогольного сп`яніння водія, що здійснений на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у разі згоди водія з таким результатом.

З фактичних даних цієї справи видно, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу.

У такому випадку поліцейський відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, ст. 9 розд ІІ Інструкції та ст. 7 Порядку, за відсутності необхідності забезпечення проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я, за наявності правових підстав для цього склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про незаконність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 були предметом перевірки судом першої інстанції та визнані законними.

Водночас апеляційний суд відзначає, що всупереч доводам апелянта, не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП підстава зупинки транспортного засобу, оскільки ці обставини не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Слід відзначити, що на відміну від вимоги про пред`явлення документів, серед інших - реєстраційного документу на транспортний засіб, вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

Апеляційним судом не встановлено порушення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, котре могло свідчити про викривлення результатів такого огляду. Ба більше ОСОБА_1 свідомо погодився з вказаним результатом.

Щодо посилання захисника на ст. 8 п. 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, згідно з якою рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові, або 0,25мг, на літр повітря, що видихається, то апеляційний суд вказує, що національне законодавство відповідає цій Конвенції.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук