Справа № 522/7590/24
Провадження № 3/522/4271/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді Деруса А.В., при секретарі Крохмаль І.І., за участі захисника Лебедіна Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії БР № 154682 від 03.05.2024 року вбачається, що 03.05.2024 року, о 15:34 год., за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, № 53, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від запропонованого огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився.

ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні вину не визнали, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений незаконно та необґрунтовано.

Свідки в судовому засіданні показали, що вони були свідками зупинки, спілкування з поліцейськими та складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначають, що у їх присутності поліцейський, котрий не представився, вимагав від водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився, оскільки не мав ознак наркотичного сп`яніння. У поліцейського були відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння та таким чином вважати обґрунтованими вимоги співробітників патрульної поліції для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, від якого останній відмовився.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно з статтею 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. По-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

У Постанові ВСУ по справі № 560/751/17 (п. 32) викладена аналогічна позиція.

Записи відеокамер поліцейських не фіксують явні ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , і тому вимоги поліцейського про направлення його на медогляд є неправомірним і тому відмова від нього не призводить до адміністративної відповідальності.

Правові наслідки матиме відмова від проходження медогляду відповідно до встановленого порядку. Такий порядок має містити: наявність на відео ознак, що дають підстави для підозр у сп`янінні; водієві має бути запропоновано пройти тест на місці зупинки (переважно це стосується алкоголю, хоча ст. 266 КпАП передбачає використання техзасобів у будь-якому випадку).

Пунктом 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735)» передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

На відеозаписі відсутній момент складання поліцейським направлення на медогляд в медичній установі, що свідчить, що поліцейським зазначене направлення було складене після складання протоколу, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Без цього направлення в медичній установі водія для огляду приймати не повинні, більше того, відсутність документа може свідчити про порушення порядку, а усна відмова водія від проходження медогляду не може розцінюватися як адміністративного порушення.

При цьому, в цей же день ОСОБА_1 самостійно звернувся до лікаря та пройшов медичний огляд.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001450, який було видано КНП Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради від 09.05.2024 р., встановлено, що 03.05.2024 року, в 23 годині 15 хвилин, під час огляду ОСОБА_1 , у останнього ознак сп`яніння не виявлено.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 сам пропонує поліцейським пройти обстеження.

Зазначене ставить під сумнів покази працівника поліції ОСОБА_4 щодо наявності ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Згідно п.п. 2.3 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 не були роз`ясненні законні права, не було надано можливість надати письмові пояснення, не надано права скористатися правом на захист, що є обов`язковою умовою при складанні протоколу.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Не можуть бути визнаними належними та допустимими доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Виходячи із принципу та стандарту доказування, який має використовуватися в дисциплінарних провадженнях, беручи до уваги публічно-правову природу дисциплінарної відповідальності, необхідно віддати перевагу стандарту «поза всяким розумним сумнівом», який означає, що в достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів: це не означає, що у його достовірності взагалі не має ні тіні сумнівів, але означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надто малоймовірними.

Підґрунтям стандарту «поза всяким розумним сумнівом» є фундаментальна цінність суспільства гірше осудити невинного, ніж дозволити винному уникнути покарання; відповідно суспільство, яке цінує добре ім`я і свободу кожного, не повинно засуджувати людину, коли є розумні сумніви в її винуватості.

Верховний Суд в постанові від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16 зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі докази надані мною у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим.

Поліцейським ОСОБА_4 не надано належних та допустимих доказів правомірності свого рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак та складу адміністративного правопорушення та наявності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги зазначені обставини, суд вважає, що в даному випадку має місце відсутність складу адміністративного правопорушення та протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 27, 38, 130 ч.1, 213, 247, 251, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: А.В. Дерус