Справа № 283/1299/24
Провадження №3/283/781/2024
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2024 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Хомич В.М., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2024 року о 16 год. 50 хв. ОСОБА_1 на 79 км автодороги М-07, БП «Варшавка», керував транспортним засобом «LONCIN LX 150-77», д.р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан вживання наркотичних речовин у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД за №695327 від 10.05.2024 у ОСОБА_1 документи на керування транспортними засобами працівниками поліції не вилучалися, тимчасовий дозвіл не видавався. Також, відносно ОСОБА_1 працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД за №695611 від 10.05.2024 за ч.5 ст.126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався. Про дату і час розгляду справи повідомлявся повісткою. Відповідно до відстеження поштової кореспонденції (трекінгу), повістка вручена йому особисто 29.05.2024. З врахуванням викладеного та на підставі ч. 2 ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних письмових доказів.

Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД за №695327 від 10.05.2024;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 10.05.2024, згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився;

- рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Олени Данилко;

- наявним в матеріалах справи в опечатаному конверті оптичним носієм інформації DVD-диском, на якому міститься відеозапис спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 . Відповідно до вказаних відеоматеріалів чітко встановлено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Враховуючи обставини, викладені в протоколі, та докази, надані до матеріалів адміністративної справи, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вище наведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення під час судового розгляду справи не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає види стягнень, які накладаються на водіїв та інших осіб.

Поняття "водій" визначено у п. 1.10 ПДР України: водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Отже, як встановлено судом, ОСОБА_1 не має посвідчення водія та керував транспортним засобом «LONCIN LX 150-77», д.р.н. НОМЕР_2 , в порушення вимог ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто, в розумінні ПДР України ОСОБА_1 не є водієм.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень. Підстав для застосування стягнення у виді позбавлення права на керування транспортними засобами немає, оскільки згідно із санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП до інших осіб (не водіїв - в розумінні ПДР України), такий вид стягнення не застосовується.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст.221, 283, п.1 ч.1 ст.284, ст.ст.285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Штраф належить стягнути на наступний рахунок:

UA0006001, отримувач коштів: ГУК у Житомир обл/Житомир обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Судовий збір належить стягнути на наступний рахунок:

UA0026001, отримувач коштів:ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.

Суддя В. М. Хомич