Справа №: 486/832/24 Провадження № 3/486/524/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.

без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «ЮТЕМ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2024 року при проведенні документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЮТЕМ» встановлено, що в період з 23 жовтня 2018 року по 31 грудня 2023 року директор ТОВ «ЮТЕМ» ОСОБА_2 за податковою адресою вул. Проммайданчик, 13, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, допустив ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а саме, включено до складу витрат вартість ТМЦ, зазначених в документах, виписаних ТОВ «СТРОЙТЕХБІЗНЕС» (код за ), ТОВ «ДЕСПАСІТЕ» (код за ) та ТОВ «БІЗНЕС-МАСТЕР ГРУП» (), реальність придбання та фактичність використання яких у межах господарської діяльності підприємством не доведено, не підтверджено відповідними документами, які б свідчили про реальність здійснення господарської операції, чим порушено п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на прибуток у загальній сумі 578711 грн; занижено податок на додану вартість на загальну суму 643012 грн, за рахунок завищення податкового кредиту на суму ПДВ 643012 грн. по операціям з контрагентами-постачальниками, реальність здійснення яких перевіркою не підтверджено та не підтверджених первинними документами, чим порушено п. 198.1, п. 198.3 ст.198, п. 200.1, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином.

Разом із тим, директор ТОВ «ЮТЕМ» не погодився з актом перевірки, надав суду докази незгоди з ним, зокрема копію скарги до Державної податкової служби на податкові повідомлення-рішення від 15 травня 2024 року № 701 від 15 травня 2024 року, отримані після надання заперечень до акту перевірки від 09 квітня 2024 року №6583/14-29-07-01/38859563.

Відповідно до вимог ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Разом з тим, у суду немає даних щодо реєстрації самої скарги ТОВ «ЮТЕМ» на податкове повідомлення-рішення від 15 травня 2024 року та результатів розгляду скарги, оскільки ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання до суду доказів.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тобто, ОСОБА_2 , не погоджуючись з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього та актом перевірки, повинен був цікавитися рухом справи, міг скористатися своїми процесуальними правами щодо подання суду доказів, у тому числі, щодо реєстрації скарги на податкове-повідомлення рішення від 15 травня 2024 року та її розгляду, або якщо скарга ще не вирішена по суті, клопотати про відкладення розгляду з цих підстав, чого він не зробив.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №263 від 29 квітня 2024 року, копією акту від 09 квітня 2024 №6583/14-29-07-01/38859563 /а.с .4, 5-31/.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

В силу п. 203.1 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 263 від 29 квітня 2024 року, відносно ОСОБА_2 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, дане правопорушення було вчинене з 23 жовтня 2018 року по 31 грудня 2023 року, а виявлено було 09 квітня 2024 року, також в протоколі вказано, що дане правопорушення є триваючим.

На момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , сплинув строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП, оскільки, відповідно до п. 203.1 Податкового кодексу України, декларацію останній повинен був подати до 20 січня 2024 року, тобто початком відліку строку притягнення до адміністративної відповідальності необхідно вважати 21 січня 2024 року.

Згідно ст.38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення».

Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року №6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права «триваючими» визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №158/286/17.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів апелянта у апеляційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Таким чином, закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , оскільки початком відліку строку притягнення до адміністративної відповідальності (днем вчинення адміністративного правопорушення) необхідно вважати 21 січня 2024 року.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись п. 7 ст. 247, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова