Справа № 456/2234/24
Провадження № 3/456/1519/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

09 липня 2024 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 21.04.2024 близько 10:21 в с. Слобідка Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом «Mercedes Benz Sprinter 215 CDI», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість кольору обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, вчинивши правопорушення повторно протягом року, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину заперечив, зазначивши, що є громадянином Узбекистану та йому були незрозумілими вимоги працівників поліції 21.04.2024 близько 10:21. На його вимогу забезпечити перекладача останні не відреагували.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, однак ОСОБА_2 , який притягається до адміністративної відповідальності, відмовився від проходження такого огляду у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 21.04.2024 близько 10:21 в с. Слобідка Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом «Mercedes Benz Sprinter 215 CDI», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість кольору обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, вчинивши правопорушення повторно протягом року.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 751342 від 21.04.2024, відповідно до якого ОСОБА_2 21.04.2024 близько 10:21 в с. Слобідка Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом «Mercedes Benz Sprinter 215 CDI», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість кольору обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР /а.с. 6/;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого встановлено, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ВП «ЛІЛ» КНП «ТМО «СМОЛ» /а.с. 8/;

- рапортом поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Михайла Голодовича від 21.04.2024, в якому викладені обставини події 21.04.2024 за участі Сайфудінова Худойберді /а.с. 9/;

- довідкою начальника Стрийського РУП та копією постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.07.2023, які підтверджують факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с. 10/;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 194973 від 21.04.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 грн /а.с. 11/.

- відеозаписом, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку /а.с. 12/.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_3 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР (відмова пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі), а не п. 2.9а ПДР (керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Крім цього, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оглянувши долучений відеозапис події, суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та порушення працівниками поліції його права на захист з причин незалучення перекладача з огляду на таке.

У своєму рішенні в справі «Візгірда проти Словенії» ЄСПЛ наголосив, що «під час встановлення потреби обвинуваченого у перекладі, питання його лінгвістичних навичок є основним… Сам факт базового володіння обвинуваченим мовою провадження або… третьою мовою, на яку здійснювався переклад, не означає, що особа може отримати користь від перекладу на мову, яку вона розуміє досить добре, але не достатньо для того, щоб у повному обсязі реалізувати своє право на захист. Це випливає з вимоги про повідомлення обвинуваченого про те, у чому його звинувачують, мовою «яку він розуміє» та з вимоги про надання допомоги з перекладом в обсязі, який би дозволив обвинуваченому слідкувати за ходом справи проти нього та захищатися».

Вищезазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постановіКасаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 06 червня 2024 року в справі № 522/1604/17.

Так, при розгляді справи 09.07.2024 ОСОБА_2 вільно вказував анкетні дані, надав пояснення суду щодо обставин інкримінованої події. Крім цього, оглядом системи документообігу суду встановлено, що постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.07.2023 у справі № 456/2353/23, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.07.2023 у справі № 456/1212/22 у задоволенні клопотання старшого слідчого Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про обрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Підозрюваному Сайфудінову ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Із вказаних судових рішень, які набрали законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 брав особисту участь у судових засіданнях, надавав пояснення суду, клопотань про залучення перекладача не заявляв.

Окрім цього, з матеріалів справи встановлено та підтверджено ОСОБА_6 , що останній отримував водійське посвідчення НОМЕР_2 національного зразка, яке без вільного володіння українською мовою отримати неможливо.

У зв`язку із зазначеним доводи ОСОБА_1 щодо незалучення перекладача розцінюються судом як такі, що надані з метою затягування розгляду справи та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom»)[GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR від 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема в справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_3 , враховую характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки такий у приватній власності останнього не перебуває. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи наведене, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн. Підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору судом не встановлено.

Керуючись ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула