Справа № 302/719/24
Провадження № 3/302/310/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 року смт. Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління ДПС у Закарпатській області (протокол № 870/07-16-07-02 від 07.05.2024), про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Колочава Міжгірського району Закарпатської області, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працюючого директором Національного природного парку «Синевир», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , моб.тел: НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

23.05.2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області з Головного управління ДПС у Закарпатській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 870/07-16-07-02 від 07.05.2024 року, складений головним державним інспектором відділу позапланових перевірок, перевірок з питань відшкодування ПДВ та інших податків управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Закарпатській області Варваринець С.А., та у протоколі зазначається, що 07.05.2024 року за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки НПП «СИНЕВИР» (ЄДРПОУ-05384614), що розташований за адресою: Закарпатська область Хустський район с.Синевир, буд.1626, згідно акту перевірки від 03.05.2024 року № 5632/07-16-07-02/05384614 встановлено, що директором НПП «Синевир» допущено порушення порядку ведення податкового обліку за період з 01.01.2019 року по 31.12.2023 року, а саме: підприємством занижено податкових зобов`язань з плати за землю на загальну суму 32201891,51 грн., у тому числі: за 2019 рік на суму 13413327,87 грн., за 2020 рік на суму 8500898,57 грн., за 2021 рік на суму 9190696,76 грн., за 2022 рік на суму 1096948,63 грн., за 2023 рік на суму 19,68 грн., та чим порушено вимоги ст.ст. 269, 207, 271, п. 286.1 ст.286, п.п.289.1, п.п. 289.2 ст.289 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), та своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, з правопорушенням, яке йому інкримінується за ч.1 ст.163-1 КУпАП, не згодний, проти фактичних обставин, викладених у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, заперечує у повному обсязі. Від дачі показань відмовився, посилаючись на положення статті 63 Конституції України.

В судове засідання головний державний інспектор відділу позапланових перевірок ГУ ДПС у Закарпатській області Варваринець С.А. повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи щодо складеного протоколу № 870/07-16-07-02 від 07.05.2024 року була повідомлена судом належним чином, однак про причини неявки суду не повідомлено, документів на підтвердження поважності причини неявки до суду не подано, заяв про розгляд справи за їх відсутністю на адресу суду не надійшло.

Вислухавши в судовому засіданні позицію ОСОБА_1 , вивчивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вважаю, що матеріал про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП підлягає поверненню до Головного управління ДПС у Закарпатській області для належного оформлення (доопрацювання), оскільки при складанні вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення державним інспектором допущено ряд порушень норм КУпАП.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших, повинен вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі в ході складення протоколу, збору необхідних доказів, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що зобов`язує працівників поліції належно виясняти необхідні для притягнення особи до відповідальності обставини, збирати про це докази.

Відповідно до статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст.283 КУпАП у постанові про адміністративне правопорушення належить вказувати відомості про особу, щодо якої розглядається справа.

Під час вивчення справи про адміністративне правопорушення судом встановлено ряд недоліків, які перешкоджають розгляду адміністративного матеріалу по суті, а саме: наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить повних та належних анкетних даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення не відображено даних, які характеризують особу ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, також матеріали справи не містять документальних підтверджень матеріального стану цієї особи, не долучено відомостей про наявність у останнього джерел прибутку, отримання пенсійних, соціальних виплат, тощо, а також повних даних про сімейний стан, наявність на його утриманні неповнолітніх та/або непрацездатних осіб та кого саме, а також достовірних відомостей про те, чи притягувався ОСОБА_1 раніше (протягом року) до адміністративної відповідальності, у тому числі за вчинення аналогічних правопорушень, з долученням до матеріалу завірених копій постанов.

Отже, в матеріалах справи відсутні дані, які враховуються судом при прийнятті рішення по даній справі відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, а саме: характеристика на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дані про ступінь вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Відсутність у протоколі обов`язкових реквізитів, не тільки обмежує права особи, відносно якої складається протокол, регламентовані ст.268 КУпАП, а й унеможливлює розгляд справи.

Крім цього, додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ксерокопії документів взагалі не завірені належним чином, зокрема вони не посвідчені підписом посадової особи Головного управління ДПС в Закарпатській області із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові, а також дати засвідчення копії.

Відповідно до приписів ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які факти дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Суть правопорушення зазначеного в протоколі повинна бути конкретизована і в ній повинні бути відображені всі елементи складу правопорушення та факти, які мають значення для притягнення особи до відповідальності.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення конкретизованого складу дій особи, унеможливлює об`єктивний розгляд справи про адміністративне правопорушення, що також впливає на кваліфікацію вчиненого правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Відповідно до ч.1 ст.163-1 КУпАП адміністративними правопорушеннями є відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суті адміністративного правопорушення, а саме в яких діях чи бездіяльності ОСОБА_1 виражається порушення порядку ведення податкового обліку в НПП «Синевир», які фактичні обставини свідчать про порушення податкового обліку, що призвело до зазначених у протоколі порушень.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 870/07-16-07-02 від 07.05.2024 року керівником (директором) НПП «Синевир» ОСОБА_1 допущено порушення порядку ведення податкового обліку за період з 01.01.2019 року по 31.12.2023, а саме: підприємством занижено податкових зобов`язань з плати за землю на загальну суму 32201891,51 грн., у тому числі: за 2019 рік на суму 13413327,87 грн., за 2020 рік на суму 8500898,57 грн., за 2021 рік на суму 9190696,76 грн., за 2022 рік на суму 1096948,63 грн., за 2023 рік на суму 19,68 грн., та чим порушено вимоги ст.ст. 269, 207, 271, п.286.1 ст.286, п.п.289.1, п.п. 289.2 ст.289 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Однак, викладена у протоколі фабула правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення. Зокрема, в протоколі не конкретизовано, за яку саме земельну ділянку занижено податкові зобов`язання, не вказано її місцезнаходження, кадастровий номер.

Відповідно до положень, п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки.

У Акті перевірки № 5632/07-16-07-02/05384614 від 03.05.2024 міститься посилання на рішення сільських рад про встановлення ставок земельного податку у період, за який проводилася перевірка, однак завірені копії вказаних рішень органу місцевого самоврядування, до матеріалів справи не додано, також відсутні в матеріалах справи копії податкових декларацій щодо плати за землю за звітний період 2019-2023 роки, на які також міститься в посилання у вищевказаному Акті перевірки.

Також, до матеріалів не додано жодних письмових пояснень ОСОБА_1 за складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП, а також відсутні в матеріалах справи заперечення до Акту перевірки, якщо такі ним оформлювалися.

Разом з тим, документи, приєднані до протоколу, не містяться відомостей (підпису) про отримання безпосередньо керівником НПП «Синевир» Акту перевірки № 5632/07-16-07-02/05384614 від 03.05.2024 року.

За вказаних обставин, існують об`єктивні підстави для сумніву в тому, що ОСОБА_1 обізнаний про проведення перевірки та складання відносно нього протоколу про адміністративне порушення й притягнення до відповідальності, та відсутні доказів того, що останньому забезпечено реальну можливість надати пояснення з викладених у Акті перевірки, протоколі обставин та здійснювати належним чином захист своїх прав та інтересів, що є неприпустимим.

Крім того, до матеріалів справи державним інспектором ГУ ДПС у Закарпатській області не додано у повному обсязі Акту перевірки № 5632/07-16-07-02/05384614 від 03.05.2024 року, з підписом керівника (директора) підприємства, а міститься лише його витяг (перші та останні сторінки якого у нечитабельному виді) та який не завірений належним чином. Вищевказані документи представником ГУ ДПС у Закарпатській області в судовому засіданні не надано, на виклик суду останній не з`явився.

Відповідно до положень ст.277 КУпАП, за загальним правилом , справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення інформації про місцезнаходження земельної ділянки, її цільове призначення, щодо якої (яких) допущено порущення податкових зобов`язань, не дає можливості однозначно встановити, до якого органу повинна була бути подана така звітність, та відповідно перевірити, чи підсудна вказана справа Міжгірському районному суду Закарпатської області.

Крім цього, матеріали справи не містять належного та відповідного документу на підтвердження займаної посади особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його посадових обов`язків (належним чином завірені копії наказів про прийом на роботу, призначення на посаду та посадової інструкції), станом на час інкримінованого адміністративного правопорушення, у тому числі щодо ведення податкового обліку, що позбавляє суд можливість встановити суб`єкта відповідальності у даній справі про адміністративне правопорушення за ст.163-1 КУпАП.

Отже, оскільки санкція ч.1 ст.163-1 КУпАП диференціює відповідальність посадових осіб підприємств, установ і організацій, до протоколу необхідно надати документи, які підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно є посадовою особою - директором НПП «Синевир», тому на даний час суд не має можливості встановити належного суб`єкта правопорушення.

Додана копія акту перевірки містить лише посилання на певні обставини, які ним встановлено з посиланням на докази, які були досліджені, перевірені та оцінені перевіряючими особами. Перевірка цих обставин та оцінка цих доказів входить до повноважень судді при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, згідно з положеннями Податкового кодексу України, акт перевірки тільки фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, що зобов`язує до вчинення будь-яких дій. Він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Поряд із викладеним, відповідно до п.86.4. ст.86 ПК України, акт (довідка) документальної виїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). Акт (довідка) документальної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно зі п.42.2. ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Також, суд звертає увагу, що відповідно до 5.26 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Вимоги до оформлення документів (ДСТУ 4163:2020) відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Додана до протоколу про адміністративне правопорушення копія витягу з акту належним чином не засвідчені, а саме відсутні найменування посади, особи, яка засвідчує копію і дата засвідчення копії, що ставить під сумнів відповідність її оригіналу.

Крім того, опис документів у справі про адміністративне правопорушення взагалі не містить підпису та прізвища посадової особи державної установи, якою безпосередньо цей опис складений, що є неприпустимим при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення при направленні їх до суду для розгляду по суті.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Крім цього, ЄСПЛ робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та неспростовним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.213,217,221,245,246,255,276,278,279 КУпАП на розгляд уповноважених на те органів і посадових осіб, в тому числі до суду, повинні надходити належно оформлені справи про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 року № 566 до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Вказані недоліки обмежують суд у всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та позбавляють можливості встановити обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а відтак з`ясування цих даних можливе лише шляхом проведення доопрацювання зазначених адміністративних матеріалів.

За таких обставин, вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши факт неможливості розгляду адміністративного матеріалу без належного його оформлення, суд дійшов висновку, що матеріали за протоколом № 870/07-16-07-02 від 07.05.2024 року відносно ОСОБА_1 не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому, зазначений матеріал не може бути розглянутий судом і підлягає поверненню до Головного управління ДПС у Закарпатській області - для належного оформлення (доопрацювання).

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14).

Таким чином, протокол не може розглядатись суддею без усунення порушень, допущених при його складенні, оскільки неповнота передбачених законом даних унеможливлює надання належної правової оцінки викладеним у протоколі обставинам.

Отже, враховуючи неповноту складання вказаного адміністративного матеріалу та наявність суттєвих недоліків при оформленні у повному обсязі матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.163-1 КУпАП та з урахуванням тих обставин, що виявлена неповнота не може бути усунена безпосередньо в суді під час судового розгляду, тому адміністративний матеріал підлягає поверненню органу, що його склав, а саме до Головного управління ДПС у Закарпатській області, для належного оформлення (доопрацювання), відповідно до вимог чинного законодавства України.

Таким чином, суд вважає, що адміністративний протокол складений неналежним чином, а тому підлягає поверненню органу, що його склав.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст. 163-1, 256, 278, 283, 284 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути до Головного управління ДПС у Закарпатській області - для належного оформлення (доопрацювання).

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області : Ю.В. СИДОРЕНКО