ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., за участю захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кірносова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від начальника Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 002889, складеного 17 січня 2024 року інспектором СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Селещуком О.П. вбачається, що 17 січня 2024 року о 10 год 10 хв в м.Володимир по вул. 20-го липня ОСОБА_1 керував автомобілем марки Хюндай д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тестування проводилось на місці зупинки за допомогою приладу ALKOTEST Драгер 0016-1296 0,46%, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання для участі у розгляді справи ОСОБА_1 не з`явився.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Кірносов О.О., суду пояснив, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, на момент його зупинки він знаходився у формі військовослужбовця ЗСУ і був при виконанні обов`язків військової служби. Дану обставину працівники поліції не з`ясували і з порушенням вимог закону щодо огляду військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного сп`яніння, провели його огляд та склали даний протокол. Просить провадження у справі закрити з цих підстав, про що подав суду письмове клопотання.

Дослідивши письмові докази, відеозапис, заслухавши пояснення захисника, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.2 ст.266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як вбачається з матеріалів, доданих до справи, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відповіддю на адвокатський запит в/ч НОМЕР_1 № 7255 від 20.07.2024 року, про що також зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що на момент його зупинки він знаходився у формі військовослужбовця ЗСУ і був при виконанні обов`язків військової служби. Дану обставину працівники поліції не з`ясували, хоча останній про це заявляв.

Відповідно до доданих до клопотання захисника документів, вбачається, що 16 січня 2024 року наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 16.01.2024 № 17 рядовий ОСОБА_3 номер обслуги гранатометного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону прибув і приступив до виконання службових обов`язків в місці постійної дислокації.

На запит адвоката за №7255 від 20.07.2024 року т.в.о. начальника штабу заступника командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 повідомив, що 17 січня 2024 року ОСОБА_1 не перебував у добовому наряді, однак виконував обов`язки військової служби.

Суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_5 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проведений з порушенням вимог ст.ст.266, 266-1 КУпАП, що тягне за собою недопустимість в якості доказу протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та результатів обстеження водія на стан алкогольного сп`яніння.

Також суд звертає увагу на порушення норм статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», що мало місце під час зупинки транспортного засобу «Хюндай Акцент» номерний знак НОМЕР_2 . Зокрема, в контексті статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» законодавець не наділяє поліцейського ані правом, ані обов`язком щодо зупинки транспортних засобів з метою здійснення роботи по проведенню профілактичних заходів щодо попередження правопорушень учасниками дорожнього руху.

Крім цього, до матеріалів справи працівниками поліції не долучено постанови чи протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_6 , в якому було б відображено причину зупинки згаданого транспортного засобу під керуванням останнього.

З огляду на зазначене, працівниками поліції не було дотриманого вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», а автомобіль «Хюндай Акцент» номерний знак НОМЕР_2 було зупинено незаконно.

Оскільки матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та належних підстав зупинки транспортного засобу, а тому є недопустимими докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, який складено не уповноваженими на те посадовими особами, та проведено огляд водія з порушенням вимог закону.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21- 519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як. наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, належним і допустимим доказом в розумінні ч. 1 ст.251 КУпАП.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст.247, ст. 284, ч.1 ст.130, ч.2 ст.266-1 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Олександр ЛЯЩЕНКО