Справа №: 343/899/24
Провадження №: 3/343/413/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області об`єднані в одне провадження адміністративні матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції України в Івано-Франківській області, про притягнення до адмiнiстративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, востаннє: Болехівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

за ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 цієї статті, а саме: керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 цієї статті, а саме: 19 квітня 2024 року о 00:12 год. в с.Гериня по вул. Івасюка Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, що підтверджується роздруківкою відстеження поштового відправлення, отриманою з офіційного сайту АТ «Укрпошта», з якої вбачається, що ОСОБА_1 рекомендоване поштове відправлення з судовою повісткою вручено особисто 22.05.2024 року.

Статтею 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою, однак ст. 130 КУпАП до цього переліку не включена.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, беручи до уваги, що ОСОБА_1 був належно повідомлений про час та місце розгляду даної справи у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, а також був належно ознайомлений зі складеним щодо нього протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 586058 від 19.04.2024 року та серії ААД № 586059 від 19.04.2024 року, які він підписав та отримав їх копії, про що свідчать його підписи в цих протоколах, однак в судове засідання на виклики не з`явився, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи за його відсутності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 586058 від 19.04.2024 року (а.с. 1), в якому зазначено, що 19 квітня 2024 року о 00:12 год. в с.Гериня по вул. Івасюка Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.04.2024 року (а.с. 3), з якого вбачається, що даний огляд необхідно було провести у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 : запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.04.2024 року (а.с. 2), з якого вбачається, що внаслідок огляду поліцейським у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, в зв`язку з чим його направлено на огляд до КНП «Долинська багатопрофільна лікарня», проте він від огляду відмовився;

- відеозаписом зі службової камери поліцейського, який знаходиться на диску DVD+R (а.с. 17) та з якого вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події та в медичному закладі. Даний диск містить 3 файли. Зокрема, на першому файлі, який має назву «0000000__0001», тривалістю 30:00 хв., зафіксовано як на 05:57 хв. та 07:00 хв. ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відповідає відмовою, при цьому стверджуючи, що алкогольні напої не вживав. Поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, роз`яснено останньому його права та обов`язки. При цьому, ОСОБА_1 жодних заперечень чи зауважень не висловлював. На файлі, що має назву «0000000__0002», тривалістю 27:27 хв., ОСОБА_1 ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 586058, який він підписав та отримав його копію, про що свідчить підпис останнього;

- постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.08.2023 року (а.с. 5-8), що набрала законної сили 22.08.2023 року, та з якої вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 і ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено остаточне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн.;

- постановою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27.02.2024 року (а.с. 9-14), що набрала законної сили 08.03.2024 року, з якої встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Диспозицією ч. 3 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, аналізуючи норми ст. 266 КУпАП, суд дійшов висновку, що для фіксації факту відмови водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та у закладі охорони здоров`я на пропозицію інспектора патрульної поліції пройти такий огляд, достатнім є здійснення фіксації факту відмови водія на службову камеру інспектора поліції, без залучення до проведення вказаної процесуальної дії двох свідків, як було передбачено в редакції ст. 266 КУпАП, що була чинною до 16.03.2021 року. Тому суд визнає належним і допустимим доказом, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозапис з камери поліцейського, що долучений до матеріалів справи та міститься на DVD+R диску.

Згідно пунктів 2,3,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Згідно п.п. 2, 3 цього Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився від проходження такого огляду, що зафіксовано на службову камеру поліцейського.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 цієї статті, а саме: керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, оскільки обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому правопорушенню та його особi, в межах санкцiї ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, обравши стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки останній не є його власником, а відповідно роз`яснень, викладених у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Що стосується справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, то суд вважає, що провадження в ній слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частина 5 вказаної статті передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 586059 від 19.04.2024 року, 19 квітня 2024 року о 00:12 год. в с.Гериня по вул. Івасюка Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 .

При цьому, ОСОБА_1 інкримінується те, що він, будучи особою, яку 26.12.2023 року було піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом.

Однак, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є особою, яка немає права керування транспортним засобом, що він тимчасово обмежений чи позбавлений права керування транспортними засобами.

З долученої до матеріалів справи картки обліку адміністративного правопорушення встановлено, що на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу за ч. 2 ст. 126 КУпАП, рішення прийнято Долинським відділом ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ), хоча підвідомчість справ про адміністративне правопорушення, зокрема, за ч. 2 ст. 126 КУпАП належить до органів Національної поліції.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 586059 від 19.04.2024 року поліцейський посилається на постанову серії ЕНА № 1161936 від 26.12.2023 року, копії якої до матеріалів справи не долучено, а тому суд не вправі враховувати її при винесенні рішення в даній справі.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено права суду встановлювати інші обставини адміністративного правопорушення, ніж ті, що зазначені в протоколі, оскільки це б погіршувало становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та порушувало її право на захист.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України, Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши викладене, суд вважає, що сукупність вищенаведених обставин вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому провадження в справі в цій частині підлягає закриттю.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 року складає 605,60 грн.

На пiдставi викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн. (п`ятдесят одну тисячу гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень та 60 копійок) судового збору.

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: