Справа №295/7141/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.4 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , і.к. НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 04.05.2024 о 07 год. 44 хв. за адресою м. Житомир, вул. Малинська, 4, водій ОСОБА_1 керуючи т/з Volkswagen д.н.з. НОМЕР_3 , своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив вимоги п.31.3 «б» ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, згідно постанови серії ББА №318762 від 07.03.2024 за ст.121 ч.1 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, суд за погодженням з його адвокатом проводить судовий розгляду у відсутність ОСОБА_1 .

Адвокат Баладига С.П. подав клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку захисника, дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно ст. 121 ч.4 КУпАП, відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, вчиненого повторно протягом року.

Як вбачається зі змісту протоколу та довідки відділу адміністративної практики від 10.05.2024, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідності за ч.1 ст.121 КУпАП, натомість до матеріалів справи долучено копію постанови серії ББА №318762 від 07.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-1 КУпАП. Копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП матеріали справи не містять, що в свою чергу виключає ознаку повторності.

Крім того, суду не надано і не здобуто під час судового рогляду доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, порушив ПДР.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи. (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Також, матеріали справи не містять доказів того, що транспортний засіб Volkswagen LT 35 д.н.з. НОМЕР_3 має проходити обов'язковий технічний контроль, а також доказів того, що вказаний транспорний засіб не пройшів вчасно обов`язковий технічний контроль.

Належний ОСОБА_1 т/з відноситься до категорії В, тобто до легкових автомобілвв, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію т/з. Автомобіль не використовується ОСОБА_2 для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, доказів протилежного матеріали справи не містять. З огляду на вказане, належний ОСОБА_1 т/з не підлягає обов`язковому технічному контролю в силу ч.2 ст. 35 ЗУ "Про дорожній рух".

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено в порушення вимог ст. 256 КУпАП, зокрема містить виправлення та перечеркування в даті вчинення правопорушення, які не посвідчено належним чином.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.4 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 121 ч.4 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко