Справа № 692/673/24
Провадження № 3/692/467/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 31.12.2024р. о 19:15 год. в смт. Драбів по провулку Фізкультурному, 15, керував транспортним засобом ВАЗ -2109, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП

Справа надійшла до суду 10.06.2024р. та згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду була передана на розгляд судді Левченко Л.О.

12.06.2024р. від ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справ № 632/673/24 та № 692/672/24, з якими ОСОБА_1 ознайомився у той же день.

У судові засідання 18.06.2024р. та 27.06.2024р. ОСОБА_1 не прибув, заяв та клопотань не надсилав, про дату та час судових засідань повідомлявся належним чином.

У судове засідання 04.07.2024р. ОСОБА_1 не прибув, скерував до суду заяву вх. № 2851/24-Вх від 03.07.2024р., у якій вказав, що винним себе не визнає, оскільки 31.12.2023р. автомобілем ВАЗ -2109, номерний знак НОМЕР_2 , керувала інша особа. Вказав, що 23.01.2024р. постановою Драбівського районного суду Черкаської області (суддя Чепурний О.П.) було закрито провадження за ст. 124, 122-4 та ст. 130 КУпАП та що суддею було встановлено ту обставину, що автомобілем ОСОБА_1 не керував. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 12.04.2024р. було скасовано постанову судді Чепурного О.П. в частині ст. 124, та 130 КУпАП, залишивши постанову в частині ст. 122-4 КУпАП без змін. Тому ОСОБА_1 наголосив, що не залишав місце пригоди, так як не кував автомобілем ВАЗ 31.12.2023р. і не причетний до ДТП. Вважав, що матеріали справи не містять жодного доказу керування ним транспортним засобом за вказаних вище обставин. Зазначив, що за час досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України не був допитаний як свідок, підозрюваний чи обвинувачений і йому не було вручено підозру. Також він не приймав участь у жодній слідчій дії. Просив справу за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Також зазначив, його явка до суду не є обов`язкова, він працює та мешкає у м. Київ, тому просив справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що адвоката є всі повноваження.

Тому, враховуючи вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 , відповідно ст. 268 КУпАП.

Судом у судові засідання 27.06.2024р. та 04.07.2024р. шляхом смс-інформування викликалась особа, вказана у протоколі як свідок чи потерпілий - ОСОБА_2 , однак той будучи належним чином повідомленим про дату час та місце судового засідання жодного разу у призначені судові засідання не прибув, заяв та клопотань не надсилав.

Також до суду від адвоката Багінського Андрія Михайловича за вх. № 2551/24-Вх від 17.06.2024р. надходило клопотання про відкладення розгляду справи; за вх. №2681/24-Вх від 25.06.2024р. клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції; за № 2684/24-Вх від 25.06.2024р. - клопотання в порядку ст. 278 КУпАП; за вх. №2681/24-Вх від 25.06.2024р. заява про відвід судді; за вх. №2779/24-Вх від 01.07.2024р. клопотання про закриття справи з підстави п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо вказаних клопотань та заяви про відвід судді адвоката Багінського А.М. слід зазначити наступне.

Вказані клопотання та заява з додатками були направлені до Драбівського районного суду Черкаської області через систему «Електронний Суд».

На підтвердження своїх повноважень як представника заявника, адвокатом Багінським А.М. до матеріалів додано копію частини договору (про надання юридичної допомоги) від 17.06.2024р., без зазначення номеру, який не містить усіх необхідних реквізитів договору та не підписаний сторонами, та копію Ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , серія АА № 1145498 від 17.01.2024р., який видано на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженої законом на надання безоплатної правової допомоги № А-12 від 17.01.2024р. Таким чином дані договору про надання юридичної допомоги, що долучено до матеріалів справи, не відповідають даним вказаним у Ордері. Також вказаний ордер адвокатом не підписано.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI), який набув чинності 05.08.2012, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону № 5076-VI).

Пунктом 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (далі - також Положення № 41) передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Перелік реквізитів, які має містити ордер визначені у пункті 12 Положення № 41 відповідно до якого, зокрема: 12.10. підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); 12.11. підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); 12.12. підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням.

Отже, обов`язковим реквізитом ордеру, який досліджується у цій справі, є власноручний підпис адвоката (у графі «Адвокат»).

Вказаний ордер надійшов до суду через підсистему ЕСІТС «Електронний суд» у складі додатків до клопотань.

Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно- телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно- телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Отже, надсилання у встановленому порядку процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням такою особою власного електронного підпису.

При цьому, державне підприємство Центр судових сервісів в рамках меморандуму про взаємодію і співпрацю між Державною судовою адміністрацією України та Національною асоціацією адвокатів України реалізувало етап інтеграції системи «Електронний суд» з Єдиним реєстром адвокатів України. В «Електронному суді» тепер з`явилася можливість для користувачів-адвокатів створювати електронні ордери, отримуючи доступ до судових справ, в яких вони представляють своїх клієнтів.

Пунктом 24 Положення про ЄСІТС визначено, що підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) є підсистемою ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи. Інструкція користувача Електронного суду розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою https://wiki.court.gov.ua.

Згідно з пунктом 26 Положення про ЄСІТС електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

Відповідно до абзацу першого пункту 27 Положення про ЄСІТС до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Алгоритм створення електронного ордера закріплений у підпункті 11.5.2 пункту 11.5 Інструкції.

Підпунктом 11.5.6 пункту 11.5 Інструкції передбачено, що обраний на початку формування заяви ордер буде автоматично завантажено до додатків сформованої заяви.

У підпункті 11.6.1 пункту 11.6 Інструкції зазначено, що електронні довіреності та ордери надаються та оформлюються засобами ЕС у відповідності до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та їх юридична сила не може бути заперечена виключно через те, що вони мають електронну форму.

Натомість підписання цифровим підписом за допомогою засобів ЄСІТС доданого до створеного в Електронному суді документа файлу, що містить зображення заповненого бланку ордера, засвідчує надсилання цього додатку відповідним користувачем ЄСІТС та підтвердження ним відповідності електронної копії доданого ордера його оригіналу в паперовій формі, проте не прирівнює таку дію до видачі адвокатом ордера в електронній формі шляхом створення електронного документа встановленої форми.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 24.02.2024 у справі № 466/76/22

Вказаний Ордер не сформований адвокатом в системі «Електронний суд», а завантажений як додаток до заяви у вигляді файлу «pdf». Однак, в ньому відсутні всі необхідні відомості, визначені у пункті 12 Положення № 41, а саме в графі ордеру «Адвокат» відсутній особистий підпис адвоката.

Перевіривши наданий Ордер на представництво інтересів ОСОБА_1 щодо його відповідності вимогам частини другої статті 26 Закону № 5076-VI і пункту 12 Положення № 41, суддя приходить до висновку, що відсутність у цьому ордері одного із обов`язкових реквізитів, а саме підпису адвоката, свідчить про процесуальну дефектність відповідного документа, яка своєю чергою виключає у такій ситуації можливість покликання на ордер як на документ, що належно посвідчує повноваження адвоката Багінського А.М. на представництво інтересів ОСОБА_1 , що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.03.2024р. по справ №380/16075/22.

Враховуючи викладене суд приходить до переконання, що адвокат Багінський А.М. не підтвердив належним чином наявність відповідних процесуальних повноважень як представника ОСОБА_1 у вказаній справі.

За таких умов суд не приймає до розгляду вказані клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, клопотання в порядку ст. 278 КУпАП, заяву про відвід судді та клопотання про закриття справи з підстави п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та продовжує розгляд справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, його вина у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 312934 від 05.06.2024р. відповідно до якого ОСОБА_1 31.12.2024р. о 19:15 год. в смт. Драбів, по провулку Фізкультурному, 15, керував транспортним засобом ВАЗ -2109, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_2 . Протокол в частині підписів ОСОБА_1 відміток не містить;

- схемою місця ДТП, яка сталася 31.12.2023р. о 19:15 год. в смт. Драбів, провул. Фізкультурний, 5, за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . На зворотному аркуші Схеми, де мається інформація про пошкодження транспортного засобу ВАЗ 2109 (права передня фара, переднє праве крило), наявні підписи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 31.12.2023р. який вказав 31.12.2023р. керував велосипедом по пров. Фізкультурному, під час чого відбулося зіткнення його велосипеда з легковим автомобілем, який наніс удар у переднє колесо велосипеда, від чого ОСОБА_2 впав, а автомобіль залишив місце події не зупиняючись;

- постановою про закриття кримінального провадження від 25 квітня 2024 року, якою встановлено факт, що 31.12.2023р. близько 19:15 год. водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за кермом автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по пров. Фізкультурному, смт. Драбів, Золотоніського району, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , після чого з місця події зник. Вказано, що у ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, звернено увагу на відсутність наслідків у вигляді фізичної шкоди що є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження. Вказано, що у діях водія автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою прийнято рішення кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а матеріали направити до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області для прийняття рішення щодо притягнення винних до адміністративної відповідальності. Скарга потерпілого ОСОБА_2 на вказану постанову розглядалась слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду (справа №695/961/24) та за наслідками розгляду постановлено ухвалу від 13.05.2024р., якою у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовлено. Скарга ОСОБА_1 на постанову від 25.04.2024 не подавалась.

Також у матеріалах наявні: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 349809 від 31.12.2023р. та рішення, прийняті внаслідок його розгляду; копія висновку експерта №05-8-01/126 від 18.04.2024., рапорти поліцейського К. Богославця від 02.06.2024 та 05.06.2024р., копія повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу поліції від 30.05.2024р. Перелічені матеріали судом не оцінюються.

Суд звертає увагу, що заперечуючи причетність до вчинення ДТП ОСОБА_1 вказує, що 31.12.2023р. за кермом автомобіля ВАЗ 2109 не перебував, у той же час, не зазначає, яка особа здійснювала керування вказаним транспортним засобом та де сам ОСОБА_1 перебував під час описаних у протоколі про адміністративне правопорушення подій, відповідних доказів не надає, на жодних свідків не вказує. Також суд звертає увагу, що ОСОБА_1 було підписано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 349809 від 31.12.2023р. та не надано жодних заперечень щодо факту керування ним транспортним засобом та не вказано, що таким засобом могла керувати інша особа. Так само ОСОБА_1 підписано схему місця ДТП без будь-яких зауважень та заперечень. Також само факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 встановлено постановою про закриття кримінального провадження від 25.04.2024р., яка ним оскаржена не була.

При цьому твердження ОСОБА_1 вказане у заяві, що надійшла до суду 03.07.2024р. щодо того, що він не був опитаний як свідок, обвинувачений чи підозрюваний не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відносяться до процесуальних дій посадової особи під час досудового розслідування, які не є предметом оцінки у даному провадженні. Так само не може бути прийнято до уваги твердження щодо того, що ОСОБА_1 не було вручено підозру, оскільки така дія відноситься до стадії завершення досудового розслідування, а у даному випадку кримінальне провадження було закрито постановою від 25.04.2024р.

Вказані аргументи ОСОБА_1 зводяться до оцінки дій працівників поліції та не спростовують встановлені судом фактичні обставини.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Доводи викладені ОСОБА_1 у наданих поясненнях, що він не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди та не керував автомобілем ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_2 , жодним доказом не підтверджено, спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищезазначеними доказами та розцінюються судом як позиція захисту та намагання особи уникнути адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Усе викладене вище дозволяє визнати ОСОБА_1 винуватим в інкримінованому йому правопорушенні.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Таким чином суд приходить до висновку, що гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При призначенні покарання суддя враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, який дане правопорушення вчинив вперше, оскільки даних про повторність суду не надано.

Приймаючи до уваги обставини вчинення правопорушення, особу винного, з урахуванням положень ч. 7 ст. 38 КУпАП щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності у разі закриття кримінального провадження та наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору в разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 грн.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 38, 124, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00грн., які необхідно сплатити на рахунок: ГУК у Черк.обл./Черкаська обл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37930566, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0023001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше, як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження даної постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню із правопорушника у примусовому порядку у подвійному розмірі - в сумі 1700,00 грн., відповідно до ст. 308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн., який зарахувати на рахунок: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UА0026001; код класифікаціїї доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 10 днів.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Повний текст постанови виготовлено 05 липня 2024 року.

Суддя Л.О. Левченко