Провадження № 3/193/513/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 липня 2024 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в.о. директора спеціальної школи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинськ, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , учениця 10 го класу КЗО «Вакулівська спеціальна школа» ДОР, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17.07.2024 відносно ОСОБА_1 інспектором СДП ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції Куліш Є. С. складено протокол, серії ВАД № 209643, про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, за фактом того, що 17.07.2024 о 14 годині 20 хв. неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території КЗО «Вакулівської спеціальної школи» ДОР, за адресою: с. Вакулове, вул. Каштанова, 1, палила тютюнові вироби в забороненому законом місці.

Неповнолітня ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному визнала у повному обсязі, просила суворо не карати, пояснила, що вона палить на постійній основі.

В. о. директора КЗО «Вакулівська спеціальна школа» ДОР ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що їй відомо про те, що її підопічна палить, неодноразово вона особисто та психологи установи проводили бесіду щодо шкідливих наслідків паління, однак остання взагалі не реагує і все одно продовжує палити.

Окрім визнання вини останньої, її вина підтверджується її особистими письмовими поясненнями, згідно яких вказує, що вона перебуваючи на території школи палила сигарету, і їй відомо, що палити на території заборонено, оскільки є невідведеним для паління місцем, свою вину визнає.

Згідно санкції ч.1 ст. 175-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Нормами Закону України № 4844-VI від 16.12.2012 «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», зокрема ч. 2 ст. 13 визначений перелік місць де забороняється куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів. Вказаний перелік заборонених місць для куріння не є вичерпним, одночасно для цілей заборони куріння законом визначається поняття громадське місце.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», встановлено, що громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 є неповнолітньою, вперше притягується до адміністративної відповідальності, усвідомила скоєне та щиро розкаялась у вчиненому, суд, враховуючи положення ст. 13 КУпАП, вважає за можливе та достатнє для її виправлення та запобігання вчинення нею нових правопорушень, застосувати до неї заходи впливу, що передбачений ст. 24-1 КУпАП у вигляді попередження.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухваленням судом постанови про накладання адміністративного стягнення на правопорушника також покладається обов`язок зі сплати судового збору.

Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не допускається.

Керуючись ст.12, 13, 24-1, 221, 283, ч.1 ст. 175-1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП і застосувати до неї захід впливу, що застосовуються до неповнолітніх, передбачений ст. 24-1 КУпАП у вигляді попередження.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Томинець