ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/468/24Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 33/817/496/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ковалівського Б.В. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно із постановою суду, 03 березня 2024 року о 20 год. 15 хв. ОСОБА_1 в с. Соколів по вул. Матеїшина керував автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкірного покриву обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі представник Ковалівський Б.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження визначених ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" підстав зупинки працівниками поліції транспортного засобу .

Зазначає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була зумовлена тим, що його довіритель автомобілем не керував, працівниками поліції зупинений не був, тому визначати стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 підстав не було.

Наголошує на тому, що на відеозаписах, які долучені до протоколу, зафіксовано припаркований транспортний засіб на узбіччі, тому вважає що можливо встановити момент його зупинки та особу, що керувала ним.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 висловлював поліцейським намір скористатись правовою допомогою, яку було проігноровано.

Стверджує, що показання свідка ОСОБА_2 не можуть братися судом до уваги, оскільки він є зацікавленим у розгляді справи, в зв"язку з тим що саме він викликав працівників поліції та з ним у ОСОБА_1 відбувся конфлікт, тому його показання не можуть об`єктивно та правильно засвідчити події, які викладені у протоколі.

Вважає, що відеозапис не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки він не надає можливості повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищезазначених вимог судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі за змістом - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмові особи, яка керує автомобілем від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 161325 від 03.03.2024, з якого вбачається те, що 03 березня 2024 року о 20 год. 15 хв. ОСОБА_1 в с. Соколів по вул. Матеїшина керував автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкірного покриву обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому вказано, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, нестійка хода. Водій від огляду відмовився;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.03.2024 о 20 год. 55 хв., з якого вбачається те, що ОСОБА_1 було направлено на огляд у Бучацьку міську лікарню у зв`язку з виявленими поліцейськими у водія ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкірного покриву обличчя;

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №576094 від 03 березня 2024 року, винесеної поліцейською СРПП ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Гуцул С.С., відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що він 03 березня 2024 року о 20 год. 15 хв. в с. Соколів по вул. Матіїшина, керуючи транспортним засобом Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 а, п. 2.1 б, п. 2.1 ґ ПДР України;

- рапорті старшого інспектора чергового відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Сайчука Б.М. від 03.03.2024 року, з якого вбачається те, що 03.03.2024 року о 21 год. 51 хв. надійшло повідомлення поліцейської СРПП відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу С. Гуцул про те, що нею в ході патрулювання вулиць с. Соколів Золотопотіцької ОТГ Чортківського району по вул. Матіїшина було виявлено автомобіль Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який керував ним із явними ознаками алкогольного сп`яніння, і від проходження медичного огляду на місці події чи в медичному закладі у встановленому законом порядку категорично відмовився. Відносно водія було складено адміністративний протокол серії ААД №161325 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапорті з ЄО за №1166 від 03.03.2024 року, відповідно до якого 03.03.2024 року о 20 год. 19 хв. надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що 03.03.2024 року о 20 год. 18 хв. за адресою: АДРЕСА_1 водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погрожує заявнику фізичною розправою;

- письмових поясненнях ОСОБА_2 від 03.03.2024 року, які він підтвердив в судовому засіданні та пояснив, що він їхав транспортним засобом, коли йому на зустріч рухався інший автомобіль. Він зупинився, щоб поговорити по телефону, в цей час до нього підійшов ОСОБА_1 , оскільки вони не могли роз`їхатись, так як вузька дорога, і комусь необхідно було здавати назад. Тоді він зауважив, що у ОСОБА_1 були ознаки сп`яніння, після чого він зателефонував у поліцію. В автомобілі ОСОБА_1 перебував ще хтось, проте за кермом був саме ОСОБА_1 , інший чоловік вийшов із задньої правової дверки;

- DVD-R диску із відеозаписами, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Крім того, з даного відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 не заперечував, що вживав спиртні напої.

Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Твердження щодо відсутності в матеріалах справи визначених ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" підстав зупинки працівниками поліції транспортного засобу спростовуються даними, зафіксованими у рапорті з ЄО №1166 від 03.03.2024 року, згідно з яким 03.03.2024 року о 20 год. 19 хв. надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що 03.03.2024 року о 20 год. 18 хв. за адресою: АДРЕСА_1 водій автомобіля перебуває в стані сп`яніння, погрожує заявнику фізичною розправою. Відтак, працівники поліції зреагувавши на дану інформацію, діяли правомірно, у відповідності п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", яким передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта на те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була зумовлена тим, що його довіритель автомобілем не керував, є необгрунтованими оскільки, на відеозаписах із нагрудних камер поліцейських зафіксовано як ОСОБА_1 спочатку повідомив поліцейській про те, що він їхав додому, що також підтверджується пояснення свідка ОСОБА_2 , який вказав, що за кермом автомобіля Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував саме ОСОБА_1 , а вже під час оголошення пропозиції пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 заперечив факт керування ним транспортним засобом .

Твердженння представника про те, що свідкок ОСОБА_2 є зацікавленою особою, не заслуговують на увагу оскільки будь-яких доказів цього, матеріали справи не містять та адвокатом Ковалівським Б.В. не надано. Той факт, що ОСОБА_2 виступив в якості заявника не може свідчити про його зацікавленість у розгляді справи.

Твердження апелянта щодо наміру ОСОБА_1 поліцейським скористатись правовою допомогою, спростовують відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на яких відображено як працівники поліції на бажання ОСОБА_1 скористатись правовою допомогою адвоката повідомляють йому, що він може його залучити.

Доводи представника щодо неналежності та недопустимості в якості доказу у справі відеозапису є безпідставними оскільки на ньому чітко відображено події, розпочинаючи із встановлення особи водія ОСОБА_1 , надання пояснень свідком ОСОБА_2 , відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, роз`яснення ОСОБА_1 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ознайомлення ОСОБА_1 із змістом складеного відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесеної постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відтак піддавати сумніву змісту даного відеозапису в суду підстав не немає.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а апеляційну скаргу його представника - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковалівського Б.В. залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя