Справа № 136/619/24
провадження №3/136/221/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності, останній раз 13.07.2023 постановою Липовецького районного суду Вінницької області за ч.5 ст.126 КУпАП,

за ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2024 о 18 год. 17 хв. по вул. Перемоги, в с. Журава, Вінницького р-ну, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами категорії «В», постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 13.07.2023.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 "а" ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки повторно протягом року вчинив порушення, передбачені частинами другою - четвертою цієї статті ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень, доказів, будь - яких клопотань, до суду не явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст.268 КУпАП, тому проводить розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, які були безпосередньо досліджені судом:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №053146 від 24.03.2024, у якому викладені вищевказані фактичні обставини;

- постановою Липовецького районного суду від 13.07.2023 у справі №136/1143/23;

- відеозаписом з нагрудної камери, що відображений на DVD-R диску, відповідно до якого працівниками поліції 24.03.2024 близько 18 год. в с. Журава, Вінницького р-ну, Вінницької обл., було зупинено особу, який представився ОСОБА_2 та який керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , на пропозицію працівників поліції надати документи відповів, що їх не отримував та стосовно нього виносились рішення про притягнення до адміністративної відповідальності з таких підстав.

Вищевказані матеріали, що додані до протоколу, в силу ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, викладені у протоколі обставини жодним чином не оскаржені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншого не встановлено.

Частиною 9 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 доведена «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.5 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тоді як за адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління такі обставини враховуються.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті за вчинене правопорушення, без застосування додаткових стягнень у виді позбавлення права керування транспортним засобом та оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та не є власником транспортного засобу яким керував, відповідно до інформації наданої органом Національної поліції, а відтак його не можна позбавити прав, яких він немає та вилучити транспортний засіб, який належить іншій особі, про що зазначено в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відтак за обставин даної справи визначене судом стягнення є достатнім для виховання вищезазначеної особи, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.23-24, 27, 33, ч. 5 ст. 126, 221, 251-252, 266, 276, 283-284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН