Провадження № 3/127/4901/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в Державному архіві Вінницької області, місце проживання : АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №328 від 03.06.2024 р. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу інформації та використання документів Державного архіву Вінницької області, являючись згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (за 2023 рік), в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказане правопорушення вчинено при наступних обставинах.

Відповідно до наказу №22-к від 19.03.2024 директора Державного архіву, ОСОБА_1 призначено на посаду державної служби категорії

«В» головного спеціаліста відділу інформації та використання документів Державного архіву Вінницької області з 20.03.2024.

Згідно з посадовою інструкцією ОСОБА_1 така посада відноситься до тегорії посад «В» державної служби, з якою вона була ознайомлена 20.03.2024.

Згідно до пп.«в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларації відповідно до цього Закону.

В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень дій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 є також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від оидичної відповідальності.

Відповідно до ст. 65-1 Закону за вчинення корупційних або дов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно- правових актів.

З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу II Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

Так, ці роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.

НАЗК надає роз`яснення щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме:

1)щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року;

2)декларація при звільненні декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності;

3)декларація кандидата на посаду декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено.

Окрім цього, пунктом 1-1 даного Роз`яснення, за загальним правилом потрібно до 31.03.2024 подати:

-з 01 січня до 31 березня 2024 року включно суб`єкти декларування (крім тих, які мають право на відтермінування) повинні подати щорічні декларації за 2023 звітний період.

Також, в пункті 1 даного Роз`яснення, стосовно необхідності подання щорічної декларації за той самий звітний період, що й подана декларація кандидата роз`яснено наступне: Водночас, якщо подана декларація кандидата на посаду охоплювала попередній звітний рік, а в особи виник обов язок подати щорічну декларацію за той самий звітний період, то особа зобов`язана подати щорічну декларацію.

Та наведено наступний приклад: декларація кандидата на посаду була подана у січні 2024 року й охоплювала попередній звітний рік (2023 рік). Особу було призначено на посаду до 31 березня 2024 року включно. Така особа має обов`язок подати щорічну декларацію (продовжується діяльність) за 2023рік.

Тобто, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2023 рік до 31.03.2024.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 лише 03.04.2024 о 08:52 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за 2023 рік (https://public.nazk.gov.ua/documents/3bb35283- 8163-427e-ab61-4a76a0771fl0).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Згідно з наданою інформацією, отриманю з Державного архіву Вінницької області до ОСОБА_1 , були доведені вимоги фінансового контролю.

Необхідно зауважити, що наявність чи відсутність умислу для ознак складу цього правопорушення, юридичного значення не має, оскільки з об`єктивної сторони вказане правопорушення має формальний склад, тобто законодавець встановив відповідальність суб`єкта декларування безпосередньо за неподання або несвоєчасне подання декларації, незалежно від наявності такого умислу.

Таким чином, враховуючи вищевикладені факти ОСОБА_1 перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу інформації та використання документів Державного архіву Вінницької області, будучи згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 03.04.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або/місцевого самоврядування за 2023 рік чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитись у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визначені як малозначимі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є м. Вінниця оскільки обов`язок подавати декларації у ОСОБА_1 , виник перебуваючи на посаді у Державному архіві Вінницької області (м. Вінниця, вул. Соборна, 17).

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є 03.04.2024, тобто дата фактичного подання декларації особи, яка виконує функції держави або місцевого самоврядування.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата складання протоколу про адміністративні правопорушення, так як на момент складання протоколу були зібрані всі необхідні докази, що в сукупності й свідчать про всі ознаки правопорушення.

Факт правопорушення підтверджується:

роздруківкою із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

документами наданими з Державного архіву Вінницької області;

Поясненнями ОСОБА_1 ;

іншими документами з матеріалів справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненому визнала.

В судовому засіданні прокурор відділу забезпечення діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Вінницької обласної прокуратури підтримав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 та просив суд накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП і накладення на неї штрафу в розмірі 850 грн.

Враховуючи вищевикладені факти ОСОБА_1 перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу інформації та використання документів Державного архіву Вінницької області, будучи згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 03.04.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або/місцевого самоврядування за 2023 рік чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Факт правопорушення підтверджується:

-роздруківкою із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

-документами наданими з Державного архіву Вінницької області;

-поясненнями ОСОБА_1 ;

-іншими документами в матеріалах справи.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявити у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визначені як малозначимі.

Відповідно до ст. 23 КУпАІІ адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,02 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в Державному архіві Вінницької області, місце проживання : АДРЕСА_1 , визнати винною у порушенні ч.1 ст. 172-6 КУпАП на накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в Державному архіві Вінницької області, місце проживання : АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя