Справа №750/3803/24
Провадження №3/750/1426/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №708404 від 15.03.2024, ОСОБА_1 15.03.2024 о 00:07 год. в м. Чернігові по пр. Левка Лук`яненка, 12, керував авто TOYOTA, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатором Drager, результат позитивний 0,86‰ (проміле), чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився та пояснив суду, що його зупинили з порушенням ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», взагалі не повідомивши причину зупинки. Чомусь запропонували пройти тест на місці зупинки, не пояснили причини та наслідки, взагалі не роз`яснили право на огляд у лікаря. Тест використали двічі, що заборонено, і це могло вплинути на результати. З результатом він не погодився і проїхав до медичного закладу, здав аналізи, у подальшому отримав висновок, що не перебував у стані сп`яніння. Алкоголь він не вживав того дня, можливо напередодні випив вина, приблизно 50 гр., про що і сказав поліцейському. Під час спілкування з поліцейським той попросив лише зробити видих у його сторону, що він і зробив, а той нічого не пояснивши, запропонував пройти огляд на місці, а щодо права на проходження огляду у лікаря взагалі не роз`яснили йому нічого. Ознаки сп`яніння не називали взагалі. Він не заперечував пройти тест, бо був впевнений, що нічого не покаже, був здивований результатом, але не знав, що має право не погодитись і пройти огляд у лікаря. Після складання протоколу зателефонував знайомому і той порадив негайно здати аналізи. Враховуючи нічний час, він одразу звернувся до медичного закладу «МЕДПРОФ», оскільки такий знаходиться поряд з його місцем проживання і має дозвіл на відібрання зразків біологічного середовища, здав зразки сечі та крові, після отримання яких звернувся до КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» з проханням провести судово-токсикологічне дослідження. За результатами йому було надано акт судово-токсикологічного дослідження №2 від 22.05.2024, відповідно до якого у його крові та сечі етанол не виявлений. В зв`язку з чим просив провадження у справі закрити, оскільки відсутня подія та склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та надані ОСОБА_1 документи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі Інструкція).

Згідно п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, з відеозапису, долученого до протоколу серії ААД №708404 від 15.03.2024, дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що під час спілкування з ОСОБА_1 , працівник поліції не назвав підстав, з яких вбачається, що такий знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, а також не назвав жодної ознаки, яка б вказувала на підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, які в подальшому вже були вказані у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). ОСОБА_1 було запропоновано видихнути в бік працівника поліції, і після цього, одразу запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на що той погодився. Після другої спроби продуття, прилад видав результат 0,86‰ проміле, і на питання поліцейського чи згоден ОСОБА_1 з результатом, той відповів, що так. При цьому, поліцейським не було роз`яснено водієві його право на проходження огляду на стан сп`яніння не лише на місці зупинки, а й у лікарні, як і право не погодитись з результатом освідування, проведеним на місці зупинки, яке потягне за собою пропозицію пройти такий огляд у медичному закладі.

Тобто, під час перегляду відеозапису, встановлено сумнівність щодо виявлених працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, оскільки в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що ОСОБА_1 мав запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різку зміну забарвлення шкірного покриву обличчя, в той час, відповідно до відеозапису, працівник поліції про будь-які ознаки взагалі не повідомляє водію, а лише потім зазначає про такі у акті, при цьому фактично навіть не встановлює такі оглядом особи. Так, ОСОБА_1 видихає в бік працівника поліції, однак останній нічого не відповідає, а лише одразу виказує пропозицію пройти огляд на місці зупинки, а про відчуття від водія запаху алкоголю не вказувалось поліцейським взагалі. Також було встановлено таку ознаку, як то «порушення мови», але відповідно до відеозапису, така ознака також спростовується переглянутим відеозаписом, оскільки на питання працівників поліції ОСОБА_1 відповідає, а поміж процедурою освідування мовчить, після продуття приладу задає питання працівникам поліції, а також вказана ознака як то «різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя», також спростована наданим відеозаписом, з якого не вбачається різкої зміни забарвлення шкірного покриву у ОСОБА_1 і про це поліцейським також не було повідомлено водієві.

Також, відповідно до «Інструкції», огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І «Інструкції»).

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ «Інструкції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , а також з відеозапису, долученого до протоколу, та який було відтворено в судовому засіданні, вбачається, що поліцейськими було порушено процедуру проведення огляду на виявлення стану сп`яніння особи, оскільки ОСОБА_1 з самого початку працівниками поліції не було роз`яснено право на проходження процедури освідування як на місці зупинки так і у медичному закладі, а запропоновано лише пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. При цьому, водій погодився пройти такий огляд на місці зупинки. Крім того, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 дійсно не повідомлялось і про його право на проходження огляду у лікарні в разі його незгоди з результатами огляду. Суд констатує, що згідно пункту 2.5 ПДР України водій зобов`язаний на вимогу поліцейських пройти огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і ОСОБА_1 дотримався вказаної вимоги, однак останній не зобов`язаний знати вимоги Інструкції та ст. 266 КУпАП про порядок проходження такої процедури і право на проходження огляду не лише на місці зупинки, а й на право не погодитись з результатами огляду, проведеного на місці зупинки і проходження в такому випадку огляду у медичному закладі, про таке право йому мали б роз`яснити працівники поліції, однак згідно відеозапису таке право йому роз`яснено не було. Також, працівник поліції запитує чи згоден ОСОБА_1 з результатом приладу Драгер, при цьому про право водія на незгоду з результатами і в такому випадку можливість пройти огляд у лікаря, йому не повідомляють.

Таким чином, суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог п. п. 8,12,13 Інструкції, тобто результати огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного поліцейськими 15.03.2024 року на місці зупинки за допомогою приладу Драгер щодо ОСОБА_1 , виключає можливість визнання цього письмового документу як допустимого доказу в справі.

Більш того, під час судового розгляду ОСОБА_1 надав суду оригінал акту судово-токсикологічного дослідження №2 від 22.05.2024, з якого вбачається, що 16.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про проведення такого дослідження, надав зразки крові та сечі, відібрані у нього медичною сестрою ТОВ «МЕДПРОФ» 15.03.2023 о 02:15 год., тобто в межах 2 годин після зупинки та завершення складання протоколу відносно нього, і результатом такого дослідження стала відсутність етанолу в крові та сечі ОСОБА_1 .

Отже, як вбачається з дослідженого судом відеозапису до протоколу серії ААД №708404 від 15.03.2024, в порушення вимог Інструкції та ст. 266 КУпАП такі ознаки водію названі не були, що ставить під сумнів законність вимог поліцейського про проходження огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №708404 від 15.03.2024, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.03.2024, чеки з результатами тестування на приладу Дрегер Alcotest 6820 ARНЕ-0221 від 15.03.2024 з результатом 0,86 ‰ проміле, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.03.2024, рапорт інспектора взводу №2 роти №3 БУПП від Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сергія Біленка від 15.03.2024, відеозапис до протоколу серії ААД №708404 від 15.03.2024, а також заяву ОСОБА_1 про проведення судово-токсикологічного дослідження від 16.05.2024, акт судово-токсикологічного дослідження №2 від 22.05.2024, відповідно до якого при судово-токсикологічному дослідженні крові, сечі відібраних у ОСОБА_1 , етанол не виявлений, відповідь ТОВ «АТЗТ Комапанії «Сатурн Дейта Інтернешенел», щодо основних технічних характеристик газоаналізатору Драгер Алкотест 6820, відповідь ТОВ «МЕДПРОФ», згідно якої 15.03.2024 о 02:15 год. у приміщені лабораторії ТОВ «МЕДПРОФ» було здійснено відбір зразків біологічного середовища (кров та сеча) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і 16.05.2024 останньому було видано зразки його біологічного середовища за заявою, витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань на 6 арк., витяг з реєстру платників податку на додану вартість, лист-роз`яснення щодо скасування ліцензії, як документи у паперовій формі, ліцензію ТОВ «МЕДПРОФ», виписку з ЄДРПОУ, копію заяви ОСОБА_1 , копію договору оренди, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки обставини, зазначені у протоколі про вчинення адміністративного порушення, не відповідають обставинам, зафіксованим на відеозаписі, доданому до протоколу серії ААД №708404 від 15.03.2024, а також не підтверджуються сукупністю наданих доказів, тобто притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами, тоді як в даному випадку протокол не відповідає вимозі їх достатності, що є підставою для закриття справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, доводи ОСОБА_1 , щодо недотримання працівниками поліції визначеної процедури проведення огляду на визначення стану такого сп`яніння, не спростовано, слід вважати, що в такому випадку відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь