ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/212/24 Справа № 709/1747/23 Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у І інстанції Кваша І. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В. за участю захисників Солода В.М. (в режимі віеоконференції), ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та правопорушника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Ремші Д.С. на постанову Чорнобаївського райсуду Черкаської обл. від 15.02.2024 р., якою провадження по справі про адмінправопорушення відносно

ОСОБА_3 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вели-

кі Канівці Золотоніського р-ну Черка-

ської обл., громадянина України, має

вищу освіту, одружений, працює АТ

«Укрпошта», проживає

АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП закрите в зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В постанові суд першої інстанції вказав, що відповідно до протоколу про адмінправопорушення, 23.11.2023 р. о 15:15 год. в с. Франківка по вул. Франка, 12 ОСОБА_3 керував автомобілем «Fiat Doblo», р/номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen LT 35», р/номер НОМЕР_2 , який рухався позаду. Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень та завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, чим скоїв адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою суду провадження по справі закрите в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адмінправопорушення.

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Ремша Д.С. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки пропустив його з поважних причин, а саме судовий розгляд був проведений без участі потерпілого ОСОБА_2 та його представника, рішення суду поштою не надсилалося, про існування оскаржуваної постанови від 15.02.2024 р. потерпілий дізнався при особистому візиті до суду 7.03.2024 р. та в той же день він отримав копію оскаржуваної постанову, тому він не міг вчасно подати апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адмінправопорушення за ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на його думку, під час розгляду не досліджено та не надано правової оцінки усім доказам по справі, що вплинуло на прийняття рішення. Судом першої інстанції зазначено, що до протоколу не надано достатніх об`єктивних та безсторонніх доказів, які б дозволили суду на підставі ст. 252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення ОСОБА_3 інкримінованого правопорушення, а тому в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таких висновків суд дійшов на підставі аналізу Інструкції з експлуатації та обслуговування автомобіля «Fiat Doblo», в якій вказано, що ширина цього транспортного засобу 1832 мм. За схемою місця ДТП автомобіль «Fiat Doblo» розташований на лівій смузі руху, зліва від нього ще зображена частина дороги. На фото з місця ДТП видно, що автомобіль «Fiat Doblo» стоїть близько до краю лівої смуги руху, без виїзду на зустрічну смугу руху. Разом з тим автомобіль «Volkswagen LT 35» стоїть позаду нього в попутному напрямку на правій смузі руху та праворуч від нього наявне місце для руху. Тому суд дійшов висновку, що саме автомобіль «Volkswagen LT 35» з`їхав зі своєї смуги руху на зустрічну.

Захисник з таким висновком суду не погоджується та зазначає, що такі висновки неможливо встановити «на око», на підставі припущень та за відсутності спеціальних знань, оскільки встановлення таких даних могло відбутися виключно на підставі спеціальних знань та призначення автотехнічної експертизи, головним завданням якої є встановлення механізму ДТП та її елементів.

Зауважує, що призначення експертизи за ініціативою суду не відбулося, а оскільки він не приймав участі у справі не міг подати відповідне клопотання в судовому засіданні при розгляді справи.

Встановити дані про наявність або відсутність вини в діях особи щодо якої складено протокол про адмінправопорушення неможливо було без проведення експертизи та з`ясування таких обставин було вкрай важливим для прийняття кінцевого рішення, а тому судом першої інстанції не дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, вказані обставини свідчать про неповноту та необ`єктивність розгляду справи, неповного встановлення вини особи та прийняття незаконного судового рішення.

Вважає, що в справі наявні всі підстави для проведення автотехнічної експертизи, яка дозволить відповісти на ряд питань, які потребують спеціальних знань та встановити вину особи, а тому окремо подав клопотання про проведення автотехнічної експертизи.

Вважає оскаржуване рішення суду невмотивованим, оскільки судом першої інстанції надано вибіркову правову оцінку частині доказів без перевірки інших, справу розглянуто без участі потерпілого, а тому суд дійшов помилкового висновку про закриття провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адмінправопорушення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Слободянюка А.І., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її по викладених в ній доводам, захисника Солода В.М., який заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 258 КУпАП постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Ст. 269 КУпАП передбачено права потерпілого, серед інших потерпілий має право заявляти клопотання, оскаржувати постанову по справі про адмінправопорушення. Вважаю, що не інформування потерпілого та його представника про дату, місце і час судового засідання, а також не надіслання їм копії судового рішення, хоча в матеріалах справи міститься супровідний лист про направлення потерпілому копії судового рішення, однак відомості про отримання ним зазначеної копії відсутні (а. пр. 46), є важливою причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому суд визнає причину пропуску строку поважною та поновлює строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Суд першої інстанції зробив висновок про невинуватість ОСОБА_3 виходячи з наступних міркувань та власних розрахунків. На дорозі де відбулося ДТП роздільна смуга відсутня, загальна ширина дороги (за схемою місця ДТП) 4,30 м, тому суд припустив, що є дві смуги руху (по одній смузі в кожному напрямку) шириною 2,15 м. З Інструкції з експлуатації та обслуговування автомобіля «Fiat Doblo» суд встановив, що ширина цього транспортного засобу 1832 мм або 1,832 м. За схемою місця ДТП автомобіль «Fiat Doblo» розташований на лівій смузі руху, зліва від нього ще зображена частина дороги. З фотографії з місця ДТП суд вбачав, що автомобіль «Fiat Doblo» стоїть близько до краю лівої смуги руху, без виїзду на зустрічну смугу руху. Разом з тим автомобіль «Volkswagen LT 35» стоїть позаду нього в попутному напрямку на правій смузі руху та праворуч від нього наявне місце для руху, але не вказав ці розміри.

На підставі таких міркувань, суд дійшов висновку, що саме водій автомобіля «Volkswagen LT 35» з`їхав зі своєї смуги руху, тобто порушив певні вимоги ПДР України, а в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, тому що до протоколу не надано достатніх та безсторонніх доказів, які дозволяють зробити висновок про доведеність факту вчинення ним правопорушення.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адмінправопо-рушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Під час розгляду даної справи суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до протоколу про адмінправопорушення серії ДПР 18 № 398877 від 23.11.2023 р., 23.11.2023 р. о 15:15 год. в с. Франківка по вул. Франка, 12 ОСОБА_3 керував автомобілем «Fiat Doblo», р/номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen LT 35», р/номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду в попутному напрямку з автомобілем «Fiat Doblo». Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень та завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України (а. пр. 1).

Пунктом 10.9 ПДР України визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно первинних пояснень водія ОСОБА_3 , наданих після ДТП, 23.11.2023 р. о 15:15 год. в с. Франківка по вул. Франка, 12 він керував автомобілем «Fiat Doblo», р/номер НОМЕР_1 , та припаркував автомобіль ближче до лівого узбіччя. Йому необхідно було повернутися назад, він подивився у ліве дзеркало заднього виду та не побачив позаду ніяких перешкод. Потім він почав рух заднім ходом і почув удар в задню частину його автомобіля. Вийшов зі свого автомобіля і зрозумів, що здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen LT 35», р/номер НОМЕР_2 , який рухався позаду, при зіткненні транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками (а. пр. 6).

Згідно первинних пояснень потерпілого ОСОБА_2 , наданих після ДТП, він, 23.11.2023 р. о 15:15 год. в с. Франківка по вул. Франка, 12 керував автомобілем «Volkswagen LT 35», р/номер НОМЕР_3 , попереду помітив автомобіль «Fiat Doblo», р/номер НОМЕР_1 , який припаркувався до лівої сторони проїзної частини дороги. Він намагався об`їхати автомобіль «Fiat Doblo» з правої сторони, але той почав рух заднім ходом та сталося зіткнення транспортних засобів (а. пр. 7).

З наявного в матеріалах справи про адмінправопорушення відеозапису, який був доданий до протоколу про адмінправопорушення працівниками поліції з нагрудних відеокамер, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 не заперечував факт керування транспортним засобом та скоєння зіткнення під час руху автомобіля під його керуванням заднім ходом. На відеозапису також зафіксовані дії, які передували до складання протоколу про адмінправопорушення та складання протоколу про адмінправопо-рушення. На відеозапису видно, що водії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають поруч з автомобілями, дають пояснення про те, як сталося зіткнення, визнання ОСОБА_3 порушення п. 10.9 ПДР України (а. пр. 10).

Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

ОСОБА_3 ознайомився з протоколом про адмінправопорушення, на момент складення зазначеного протоколу був згоден з ним, але в судовому засіданні суду першої інстанції захисник Солод В.М. заперечував вину ОСОБА_3 , хоча винуватість останнього у вчиненні адмінправопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про адмінправопорушення серії ДПР 18 № 398877 від 23.11.2023 р. (а. пр. 1); схемою місця ДТП, з якою ознайомлені обидва водія, зауваження або заперечення відсутні, схема підписана водіями власноруч (а. пр. 5); поясненнями водія ОСОБА_3 (а. пр. 6); поясненнями водія ОСОБА_2 (а. пр. 7); фотографіями з місця ДТП ( а. пр. 9, 23), відеозаписом, доданим до протоколу про адмінправопорушення працівниками поліції з нагрудних відеокамер (а. пр. 10).

Адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за своїм змістом характери-зується підвищеною суспільною небезпекою, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів. ОСОБА_3 допустив грубе порушення ПДР України, внаслідок чого відбулося ДТП, в результаті якого були пошкоджені транспортні засоби.

Підставою для притягнення до відповідальності за ст. 124 КУпАП є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Причиною ДТП стало не виконання водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.9 ПДР України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» субэєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

Наявні у справі докази в їх сукупності свідчать про те, що саме водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП.

Стосовно висновків суду першої інстанції про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_3 , тому що до протоколу не надано достатніх та безсторонніх доказів, які дозволяють зробити висновок про доведеність факту вчинення ним правопорушення, то апеляційний суд наголошує, що такий висновок не ґрунтується на вимогах закону.

Суд першої інстанції провів певні розрахунки та дійшов висновку, що за обставин та умов ДТП вона сталося на автомобільній дорозі з двома смугами руху та водій ОСОБА_3 не порушив вимоги п. 10.9 ПДР України під час руху заднім ходом по одній зі смуг, тому що водій автомобіля «Volkswagen LT 35» ОСОБА_4 мав достатньо місця, а саме щонайменше 2,15 м, для об`їзду автомобіля «Fiat Doblo».

Але ці розрахунки не ґрунтуються на вимогах законодавчих та нормативних актів, тому що згідно ДБН В.2.3-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів» на місцевих житлових вулицях і дорогах всіх населених пунктів ширина смуги руху становить 2,75 м, а не 2,15 м як розрахував суд першої інстанції.

Таким чином, ДТП сталося на автодорозі з однією смугою руху і таким чином водій ОСОБА_3 повинен був враховувати ці обставини перед початком руху заднім ходом, але він не виконав вимоги п. 10.9 ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.

Будь-яких винних дій водія автомобіля «Volkswagen LT 35» ОСОБА_2 , які призвели до ДТП, апеляційний не вбачає.

Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про призначення у справі автотехнічної експертизи з огляду на наступне.

У даній конкретній справі, з урахуванням зібраних доказів, вважаю, що необхідності в призначенні експертизи немає, оскільки матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини справи, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями сторін та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого КУпАП.

Клопотання про призначення експертизи захисник мотивує можливою наявністю в діях водія ОСОБА_3 ознак порушень ПДР України, що спричинили зіткнення автомобілів, але наведені у клопотанні доводи є необґрунтованими, при цьому не вказують на необхідність у проведенні експертизи та не свідчать про недостатність наявних доказів у справі для встановлення фактичних даних події, яка ставиться у вину ОСОБА_3 .

Крім того, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона призначається та проводиться у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

З урахуванням викладеного, перевіривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши наявні у справі докази, виходячи із засад, закріплених у ст. 7 КУпАП, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. ст. 245 та 252 КУпАП, неправильно встановив фактичні обставини справи і дійшов помилкового висновку, що в діях водія ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та порушення вимог п. 10.9 ПДР України, яке зазначене у протоколі про адмінправопорушення.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині, тому що надані у справі докази в їх сукупності об`єктивно є достатніми для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, у апеляційного суду наявні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та, відповідно до приписів п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, прийняття нової постанови, якою визнати ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адмінправопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а саме трьохмісячного строку накладення стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику потерпілого ОСОБА_2 адвокату Ремші Д.С. строк на апеляційне оскарження постанови Чорнобаївського райсуду Черкаської обл. від 15.02.2024 р.

Постанову Чорнобаївського райсуду Черкаської обл. від 15.02.2024 р., якою провадження по справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_3 за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрите в зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі про адмінправопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адмінправопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.