Справа № 471/831/24
Провадження №3/471/385/24
Номер рядка звіту 170
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2024 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Гукова І.Б., за участю секретаря Холоденко І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 4 ст. 140 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №104770 від 25.06.2024 року, 10.06.2024 року о 17 годині 10 хвилин, в с. Братське вул. Миру,122, гр. ОСОБА_1 під час виконання дорожніх робіт не вжив своєчасних заходів щодо встановлення дорожнього знаку 1.37 (дорожні роботи) та огорожі місця проведення робіт, що стало супутньою причиною ДТП за участю автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER д.н. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_2 чим завдано матеріальної шкоди.

В судове засідання не з`явився ОСОБА_1 , про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, полягає у порушенні правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Пунктом 11 Постанови КМУ №198 від 30.03.1994 передбачено обов`язок власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій, зокрема: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки,а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг належить, зокрема, передача права на експлуатаційне утримання доріг іншим юридичним особам.

Таким чином, з огляду на бланкетний характер положень статті 140 КУпАП, суб`єктами даного правопорушення виступають або власники автомобільних доріг, або уповноважені ними органи.

Крім того, виходячи із загальних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначених статтею 1 цього Кодексу, уповноважені посадові особи органів державної влади, які відповідно дост.255 КУпАП наділені повноваженнями складати протоколи про адміністративне правопорушення, повинні діяти на підставі закону та згідно процедури визначеної законодавчими нормами.

Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до п.3 розділу II Інструкція №1395, При складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені частиною четвертою статті 140 КУпАП, до них необхідно долучати Акт обстеження ділянки вулично- шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про:

1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху;

2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху;

3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття;

4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу;

5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху;

6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій;

7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Таким чином, принципово важливим для справи є те, що одним із ключових та належних доказів наявності факту правопорушення посадової особи, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП виступає саме Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, вимоги щодо змісту та реквізитів якого, визначені додатком 2 зазначеної Інструкції.

Така правова позиція також висловлена адміністративними судами апеляційної інстанції, рішення яких є остаточним при вирішенні аналогічних справ щодо законності накладення на громадян стягнень за статтею 140 КУПАП (справи №№ 736/692/19, 204/3815/21, № 932/9045/21 та ін.)

Натомість, усупереч зазначеним вимогам закону Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10.06.2024 року, був складений з грубим порушенням, оскільки за змістом явно не відповідає вимогам Інструкції 1395 до його складання, не має критично важливих реквізитів, які в ньому маються бути.

Зокрема, Інспектором поліції акт складено без дотримання визначеного порядку, оскільки складання такого здійснено за відсутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки.

У багатьох рішеннях судів апеляційної інстанції (в т.ч. у наведених вище) наголошено, що такий акт обстеження обов`язково має складатися за участю представника організації, що здійснює експлуатацію дороги (про що, до речі, прямо передбачено спеціальну графу у затвердженому бланку такого акту), а складання без участі такого представника будь-яка фіксація недоліків дороги не буде визнаватися належною.

Однак в акті обстеження, що міститься в матеріалах справи, явно видно, що такий представник дорожньої служби (у тому числі й представник підрядної організації відповідальної за належне здійснення поточного ремонту автомобільної дороги та експлуатаційного її утримання) у його складанні участі не брав. Доказів його запрошення для обстеження технічного стану дороги та складання відповідного акту, та відмови з`явитись,працівником поліції до матеріалів справи також не долучено.

Також суду зазначає, що до матеріалів справи додано довідку згідно якої, між Братською селищною радою та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір предметом якого є капітальний ремонт тротуару по вул.. Вороніна, однак самого договору для встановлення обов`язків підрядника про виконання робіт, суду не надано.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій,встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Так, Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатьо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, керуючись вимогами ст.ст.251-252 КУпАП, згідно яких суд оцінює докази, що ґрунтуються на повному, всебічному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.140 КУпАП, а провадження у справі на цій підставі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя - Гукова І.Б.