Номер провадження: 33/813/1478/24
Номер справи місцевого суду: 496/7854/23
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Булацевської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 30 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в сумі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що його зупинили працівники поліції, не зазначаючи при цьому причин та одразу запропонували йому пройти огляд на алкогольне сп`яніння. Коли він погодився, працівники поліції повідомили, що у їхнього екіпажу не має алкотестеру, тому треба чекати інший екіпаж. Відео нагрудних камер взагалі не надано, з яких можна було б встановити, що працівники поліції вмовляли його відмовитися від огляду. 2,5 години він чекав алкотестер, при цьому пояснюючи, що поспішає на службу. З моменту виникнення підстав для огляду пройшло майже більш двох годин та після спливу цього часу ні огляд, ні відмова від огляду, на думку скаржника, не має сили відповідно до вимог ч.4, 5 ст. 266 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області від 30 квітня 2024 року та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення скаржника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявними матеріалами справи встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки суду відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на законі.

Судом встановлено, що 08 листопада 2023 року о 07 год. 15 хв. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Латівка, вул. Іванова, 50, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота).

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою пристрою «Drager» та проходження такого огляду у медичному закладі відмовився під відеозапис, чим допустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №470577 від 08 листопада 2023 року не містить будь-яких письмових зауважень ОСОБА_1 .

Посвідчення водія не вилучено, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видано.Порушень порядку складання протоколу чи порядку огляду на стан сп`яніння та направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, незаконності дій працівників патрульної поліції тощо не встановлено.

Обставин, які унеможливлювали б проходження огляду на стан сп`яніння, не встановлено.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими , що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 2, п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 470577 від 08.11.2023 року, від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився.

З відеозапису вбачається, що 08.11.2023 працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням особи, яку ідентифіковано як ОСОБА_1 , а також складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з його відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його фактичної відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення була порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, не приймаються до уваги, оскільки ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.

Доводи скаржника, про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, та очікував алкотестер на протязі 2,5 годин, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, також жодних зауважень чи пояснень у протоколі ОСОБА_1 не зазначив та до протоколу не надав.

Доводи апелянта, що адміністративний протокол є лише думкою суб`єкта владних повноважень стосовно правопорушення, колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.

Статтею 256 КУпАП та «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 встановлені вимоги щодо форми та змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, в силу ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається, з матеріалів справи, вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений в установленому законом порядку, такий відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Стосовно тверджень в апеляційній скарзі про відсутність причини для зупинки транспортного засобу, апеляційний суд звертає увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Виходячи з вище наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 серії №ААД №470577 від 08 листопада 2023 року, складений належним чином, а доводи про те, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності, сприймається апеляційним судом як ухилення від відповідальності.

Стосовно того, що з моменту виникнення підстав для огляду пройшло більше двох годин, апеляційний суд вважає такі доводи є безпідставними, оскільки з оглянутого відеозапису вбачається, що час зупинки транспортного засобу - 07 год. 15 хв., що збігається з часом вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 470577 від 08 листопада 2023 року, а час складення протоколу про адміністративне правопорушення - 07 год. 30 хв. Таким чином різниця між зупинкою транспортного засобу ОСОБА_1 та складанням протоколу складає 15 хвилин, що не перевищує термін часу проходження огляду на стан сп`яніння в 2 години.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість апелянта у вчиненому правопорушенні, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, внаслідок чого немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 30 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: