БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/890/24
Провадження № 3/730/440/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни об`єднану справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого й проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 07 липня 2024 року о 12-13 год на 1км автодороги с.Високе-с.Головеньки керував мотоциклом «Мінск 150», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя); від проходження в установленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки шляхом застосування спеціального технічного засобу та їхати до медичного закладу водій відмовився на бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 07 липня 2024 року о 12-13 год на 1км автодороги с.Високе-с.Головеньки, керуючи мотоциклом «Мінск 150», д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану шляхом увімкнення проблискових маячків синього й червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4, 8.9б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні зазначених правопорушень не визнав і пояснив, що вдень 07 липня 2024 року він на мотоциклі поїхав у с. Високе зустріти батька, який автобусом повертався додому з м. Борзни. Однак батька в автобусі не було і він поїхав назад додому, коли по дорозі його зупинили працівники патрульної поліції. Стверджує, що звукового сигналу про зупинку поліцейські не подавали, світлових маячків він позаду не бачив, а порівнявшись з ним, правоохоронці зі службового автомобіля наказали зупинитись, що він відразу й зробив. Вказує, що мотоциклом хоча й керував без мотошолома та не маючи посвідчення водія жодної категорії, проте був тверезий; можливо при спілкуванні з поліцейськими ті почули від нього запах перегару від вчорашнього вживання спиртного. На вимогу поліцейського він відмовився проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вдома було багато роботи по господарству.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом вимог ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи.

1.Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом положень ч.1-3 ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р., при наявності до того підстав огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного правопорушення (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння), незважаючи на невизнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №253452 від 07.07.2024р., від підписання якого та дачі пояснень притягуваний відмовився, проте будь яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять;

- відеозаписом з технічного засобу, де зафіксовано зупинку працівниками патрульної поліції мотоцикла під керуванням ОСОБА_1 , який перебував без мотошолома й у нього при собі не було ніяких документів; при встановленні у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) на вимогу працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера чи в лікарні водій відмовився, зазначивши, що вчора на свято Івана Купала вживав спиртні напої; при цьому, правоохоронцем ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки такої відмови у виді складення стосовно нього протоколу за ст.130 КУпАП та постанов за іншими статтями КУпАП, від підписання та ознайомлення з якими водій також відмовився; ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення до Борзнянської міської лікарні, в яких зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) та відмову водія від проведення такого огляду за допомогою приладу «Алкофор 505» і в медичному закладі;

- зобов`язанням та розпискою ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом;

- довідкою ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

З огляду на приписи ст.251 КУпАП зазначені протокол про адміністративне правопорушення, (який є документом, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій), письмові документи та відеозапис з технічного засобу є належними й допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Одночасно, суд зазначає, що вимога п.1.3 Правил дорожнього руху зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Також суд констатує, що проходження огляду на визначення стану сп`яніння відповідно до встановленого порядку є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду особою, щодо якої порушується таке питання.

Натомість, відмова водія транспортного засобу від проходження вищевказаного огляду є самостійною кваліфікуючою ознакою диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, яка згідно протоколу й вміняється у вину ОСОБА_1 , а не «керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», тоді як ці ознаки не є тотожними, так як випливають з порушень різних приписів Правил дорожнього руху (п.2.5 й п.2.9а, відповідно).

Відтак, заперечення ОСОБА_1 своєї винуватості в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є його помилковим розумінням вказаної норми закону.

У рішенні в справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортними засобами, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання їх є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» у діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,і він підлягає адміністративній відповідальності.

2.Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

За приписами ч.1 ст.122-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

У складеному працівником поліції протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №253453 від 07.07.2024р. ОСОБА_1 уміняється у вину, що він, керуючи мотоциклом «Мінск 150», д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану шляхом увімкнення проблискових маячків синього й червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4, 8.9б Правил дорожнього руху.

Згідно з п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.8.9б вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським, зокрема, за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

На переглянутому відеозаписі з технічного засобу зафіксовано, як працівники патрульної поліції на службовому автомобілі рухаються по дорозі, порівнюються з водієм мотоцикла ОСОБА_1 , який у цей час повертає голову в бік поліцейських, після чого, з урахуванням часу для гальмування, зупиняється. Як на даному відеозаписі, так і в судовому засіданні, ОСОБА_1 вказує, що не чув звукового сигналу та не бачив проблискових маяків, які подавали правоохоронці про зупинку.

Водночас наданий поліцейськими запис з відеореєстратора не містить звуку, а також з відеозапису не видно увімкнених проблискових маячків, що не дозволяє суду пересвідчитись у застосуванні правоохоронцями вищезазначених способів зупинки. При цьому, суд відзначає, що рухаючись попереду службового автомобіля працівників поліції, у світлий час доби, водій транспортного засобу міг і не бачити увімкнених проблискових маяків.

Відтак, у матеріалах справи відсутні переконливі докази, передбачені ч.1 ст.251 КУпАП, які б підтверджували, що ОСОБА_1 під час керування мотоциклом не зупинився на законну вимогу працівника поліції, тоді як з огляду на приписи ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (в даному випадку - на поліцейських).

Натомість, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Отже, з огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності лише за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд з огляду на приписи ст.33 КУпАП враховує обставини та характер вчинених правопорушень, ступінь вини порушника, його особу та майновий стан.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин справи, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень у подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами,й дана санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною.

Одночасно суд констатує, що ст.30 КУпАП не перешкоджає застосування судами адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами навіть щодо осіб, які вже були позбавлені такого права або не мають посвідчення водія, оскільки в законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде про право керування транспортним засобом, яке набагато ширше від визначення поняття посвідчення водія.

Вищенаведений висновок суду грунтується на правовій позиції, викладеній у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 04 вересня 2023 року в справі №702/301/20 за схожих правовідносин, яку в силу засади верховенства права можливо застосувати й у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню 605,60 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 23, 30, 33, 36, 40-1, 122-2, 130, 245, 251, 252, 268, 276, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець