ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1619/24 Справа № 932/2617/24 Суддя у 1-й інстанції - Лисенко В.О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Удовиченка Вадима Анатолійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого комірником ФОП ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

адвоката Удовиченко В.А. (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на останнього стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.03.2024 о 13:40 годині у м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, проспект Слобожанський, з`їзд з Нового мосту, в районі ЛЕП № 3, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_1 (ІНЗ: НОМЕР_2 ), скоївши ДТП, а саме: здійснивши зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , що рухався в попутному напрямку, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10-а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Удовиченко В.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою призначити ОСОБА_1 стягнення не пов`язане з позбавленням права керування транспортним засобом.

Вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини справи.

Зазначає, що працівники поліції в порушення вимог Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, внесли додаткові відомості в протокол, та безпідставно змінили кваліфікацію дій ОСОБА_1 .

Крім того зазначає, що працівники поліції не провели огляд транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксацію.

Зазначає, що ОСОБА_3 безпосередньо у суді першої інстанції не допитувався.

Крім того вказує, що судом першої інстанції не було досліджено дані про особу порушника, який працює комірником ФОП ОСОБА_2 , та за сумісництвом працює водієм, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами суттєво вплине на його можливість працювати та забезпечувати родину.

В апеляційному суді адвокат Удовиченко В.А. та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги. Захисник просив в разі залишення винуватим ОСОБА_1 змінити адміністративне стягнення на штраф, оскільки керування транспортним засобом пов`язано з його роботою водія.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов наступного висновку.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , є безпідставними, а вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; схемою на якій зображено ділянка дороги де відбулося ДТП, а на зворотньому боці зафіксовані пошкодження на автомобілі потерпілого; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; рапортом працівника поліції.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд також враховує пояснення ОСОБА_1 , який під час апеляційного перегляду зазначив, що звернувся до своєї страхової компанії, повідомив по дорожньо-транспортну пригоду, надав свій автомобіль для огляду, готовий відшкодувати кошти потерпілому, тобто частково визнає вину у вчиненні ДТП.

Протокол про адміністративне правопорушення на переконання апеляційного суду є належним доказом, він не суперечить іншим матеріалам справи, підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. Схема ДТП також підписана ОСОБА_1 , та потерпілим ОСОБА_3 без будь-яких зауважень. Тому такі доказ є допустимими.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2024 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим за ст. 124 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави. Вказана постанова набрала законної сили 09.04.2024 року.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В той же час апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення на ОСОБА_1 є суворим.

Згідно із ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

Санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Так, в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 притягувався раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності. При цьому, апеляційний суд вважає, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не є грубим, що видно з пошкоджень автомобілів, які є незначними. Також апеляційний суд враховує, що автомобіль ОСОБА_1 є застрахованим, в суді апеляційної інстанції останній пояснив, що готовий відшкодувати спричинену шкоду за ДТП, а його робота пов`язана з керуванням транспортним засобом, що є його основним доходом.

Отже викладені судом першої інстанції мотиви при прийняті рішення щодо накладення адміністративного стягнення не в повній мірі є правильними.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд уважає за необхідне пом`якшити, накладене стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та призначити його в межах санкції, вказаної статті, у виді штрафу.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову районного суду необхідно змінити та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що з врахуванням всіх обставин справи, особи правопорушника, буде відповідати вимогам статті 7 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Удовиченка Вадима Анатолійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко