Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/366/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2024 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюк Р.В., за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В., прокурора Войтова С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні осіб немає, не працюючого, особи з інвалідністю I групи, депутата Красилівської міської ради Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

- за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до Постанови Красилівської міської територіальної виборчої комісії № 31 від 11.11.20202 року ОСОБА_1 зареєстровано 11.11.2020 року депутатом Красилівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області. 24.11.2022 року ОСОБА_1 склав та підписав Присягу депутата Красилівської міської ради Хмельницької області восьмого скликання.

Рішенням першої сесії Красилівської міської ради восьмого скликання (перше пленарне засідання) № 1 від 24.11.2020 року взято до відома інформацію голови Красилівської міської територіальної виборчої комісії ОСОБА_2 про підсумки виборів депутатів Красилівської міської ради Хмельницької області восьмого скликання, визнання повноважень та реєстрацію депутатів міської ради, серед яких значиться ОСОБА_1 .

Депутат Красилівської міської ради восьмого скликання ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 03.07.2023 подав депутатське звернення від 02.07.2023 року до ДБР, у якому порушувалося питання, що становить його приватний інтерес, у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 14.04.2024 надіслав до суду клопотання, яке по своїй суті є поясненням, у якому вказав, що протоколи від 19.02.2024 року, за №103 та №104, складані 19.02.2024 року, підчас повітряної тривоги, яка була оголошена по Хмельницькій області, без його присутності, про місце і час складання даних протоколів йому відомо не було, орган, який складав протоколи від 19.02.2024 року, за №103 та №104, про місце та про час складання його не повідомляв не запрошував, протоколи від 19.02.2024 року, за №103 та №104, складені на простому папері А4, тобто не відповідають зразку відповідно до Наказу Міністерства юстиції України 08.09.2015 № 1674/5. Зазначив, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 172-4 - 172-9 КУпАП, присутність особи, яка до адміністративній відповідальності, є обов`язковою. Посилався на положення ч. 4 ст. 38 КУпАП, щодо строків накладення адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, зазначивши, що про депутатські звернення від 01.06.2023 та 02.07.2023 року, орган який на нього склав протоколи, знали ще 17.07.2023 року, про що свідчить лист 27.03.2024 року від Територіального управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому. Допускає, що депутатське звернення в електронній формі від 01.06.2023 та 02.07.2023 року, є підробленим, адже ймовірно, що він їх не писав та не підписував.

Судом неодноразово ОСОБА_1 викликався в судове засідання на 14.03.2024, 17.04.2024, 22.04.2024, 25.04.2024, 01.05.2024, 07.05.2024, 17.05.2024, 30.05.2024, 17.06.2024, 20.06.2024, 08.07.2024 у тому числі шляхом направлення повісток на особистий кабінет користувача ОСОБА_1 у підсистемі Електронний Суд, однак в судові засідання ОСОБА_1 не з`явився.

З метою забезпечення явки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судом 17.04.2024 до ОСОБА_1 був застосований привід у судове засідання на 22.04.2024, та постанову суду про привід направлено для виконання начальнику відділення поліції № 4 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області. Однак привід ОСОБА_1 до суду 22.04.2024 виконано не було.

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 22.04.2024 до ОСОБА_1 було повторно застосовано привід у судове засідання, призначене на 16 год 30 хв. 25.04.2024, та виконання приводу доручено відділенню поліції № 4 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області. Однак привід ОСОБА_1 до суду 25.04.2024 виконано не було.

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 25.04.2024 до ОСОБА_1 було повторно застосовано привід у судове засідання, призначене на 16 год 30 хв. 01.05.2024, та виконання приводу доручено відділенню поліції № 4 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області. Однак привід ОСОБА_1 до суду 01.05.2024 виконано не було.

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 01.05.2024 до ОСОБА_1 було повторно застосовано привід у судове засідання, призначене на 13 год 45 хв. 07.05.2024, та виконання приводу доручено відділенню поліції № 4 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області. Однак привід ОСОБА_1 до суду 07.05.2024 виконано не було.

07.05.2024 судом з метою дотримання розумних строків розгляду справи, та надання особі яка притягається до адміністративної відповідальності можливості приймати участь у розгляді справи, винесено постанову про проведення судового засідання, яке призначено на 17.05.2024 о 14 год. 00 хв в режимі відео конференції. Копію ухвали направлено ОСОБА_1 на його електронний кабінет у підсистемі «Електронний Суд», однак 17.05.2024 о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, наданою йому судом можливістю участі в судовому розгляді в режимі відеоконференції не скористався.

17.05.2024 постановою Красилівського районного суду Хмельницької області за клопотанням прокурора повторно застосовано привід ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 15 год 00 хв. 30.05.2024, та виконання приводу доручено відділенню поліції № 4 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.

У зв`язку з тим, що посадовими особами ВнП 4 ХУРП ГУНП в Хмельницькій області систематично, без поважних причин не виконуються постанови про привід ОСОБА_1 в судове засідання, що перешкоджає судді розглянути дану справу з дотриманням строків, передбачених КУпАП, 17.05.2024 року суддею винесено окрему постанову, якою доведено до відома начальника Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області про неналежне виконання своїх посадових обов`язків відповідальними особами ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області щодо виконання постанов про примусовий привід до суду особи, з метою недопущення подібного в майбутньому, та для забезпечення виконання начальником ВнП №4 ХУРП ГУНП в Хмельницькій області постанови Красилівського районного суду Хмельницької області від 17.05.2024 про привід ОСОБА_1 в судове засідання, яке призначене на 15 год. 00 хв. 30.05.2024.

Разом з тим, привід ОСОБА_1 до суду 30.05.2024 виконано не було.

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 30.05.2024 до ОСОБА_1 було повторно застосовано привід у судове засідання, призначене на 11 год 30 хв. 17.06.2024, та виконання приводу доручено відділенню поліції № 4 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.

У зв`язку з тим, що посадовими особами ВнП 4 ХУРП ГУНП в Хмельницькій області систематично, без поважних причин не виконуються постанови про привід ОСОБА_1 в судове засідання, що перешкоджає судді розглянути дану справу з дотриманням строків, передбачених КУпАП, 30.05.2024 року суддею винесено окрему постанову, якою доведено до відома Голови Національної поліції України ОСОБА_3 про неналежне виконання своїх посадових обов`язків відповідальними особами ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області щодо виконання постанов про примусовий привід до суду особи, з метою недопущення подібного в майбутньому, та для забезпечення виконання начальником ВнП №4 ХУРП ГУНП в Хмельницькій області постанови Красилівського районного суду Хмельницької області від 30.05.2024 про привід ОСОБА_1 в судове засідання, яке призначене на 11 год 30 хв. 17.06.2024.

Разом з тим, привід ОСОБА_1 до суду 17.06.2024 виконано не було.

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 17.06.2024 до ОСОБА_1 було повторно застосовано привід у судове засідання, призначене на 14 год 45 хв. 20.06.2024, та виконання приводу доручено відділенню поліції № 4 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області. Однак привід ОСОБА_1 до суду 20.06.2024 виконано не було.

20.06.2024 постановою Красилівського районного суду Хмельницької області за клопотанням прокурора повторно застосовано привід ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 15 год 20 хв. 08.07.2024, та виконання приводу доручено відділенню поліції № 4 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.

У зв`язку з тим, що посадовими особами ВнП 4 ХУРП ГУНП в Хмельницькій області систематично, без поважних причин не виконуються постанови про привід ОСОБА_1 в судове засідання, що перешкоджає судді розглянути дану справу з дотриманням строків, передбачених КУпАП, 20.06.2024 року суддею винесено окрему постанову, якою доведено до відома Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_4 про неналежне виконання своїх посадових обов`язків відповідальними особами ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області щодо виконання постанов про примусовий привід до суду особи, з метою недопущення подібного в майбутньому, та для забезпечення виконання начальником ВнП №4 ХУРП ГУНП в Хмельницькій області постанови Красилівського районного суду Хмельницької області від 20.06.2024 про привід ОСОБА_1 в судове засідання, яке призначене на 15 год 20 хв. 08.07.2024.

Разом з тим, привід ОСОБА_1 до суду 08.07.2024 виконано не було.

Відповідно до акту про відмову від підпису про отримання судової повістки від 25.06.2024 ОСОБА_1 вручено судову повістку в судове засідання, яке призначено на 15 год 20 хв. 08.07.2024.

Прокурор у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, вказав, що ОСОБА_1 умисно не з`являється в судове засідання, що свідчить про його намір уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, суддя доходить висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 зважаючи на таке.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім в засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р. Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Даючи оцінку поведінці ОСОБА_1 вважаю, що вона свідчить про свідоме затягування ним розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП для уникнення відповідальності.

При цьому суд зауважує, що право на захист ОСОБА_1 в даному випадку не було порушене, оскільки останній в повній мірі скористався своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема подав до суду письмові пояснення, у яких виклав свої заперечення з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності, які прийняті судом до розгляду. При цьому судом було вжито всіх заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні. ОСОБА_1 , будучи обізнаним про час та місце проведення судового засідання, відмовився приймати у ньому участь.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе, розглянути справу на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честі і гідності інших людей.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII встановлено, що реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Частинами 1, 3 статті 8 3акону України «Про статус депутатів місцевих рад» визначено, що депутат місцевої ради є представником інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження повинен дотримуватися таких правил депутатської етики, а саме: не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах, керуватися у своїй діяльності загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності. На депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що на осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування поширюється дія цього Закону.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Частина 2 статті 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиція цієї частини статті є банкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено обов`язок особи, у якої виник конфлікт інтересів (потенційний чи реальний) та яка перебуває в колегіальному органі, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі, і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено, як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

Отже, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується особи і яку вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до копії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.04.2023 року у справі № 757/1189/23-к задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, та зобов`язано уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_1 від 16.03.2023 року, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 13-14).

03.07.2023 року ОСОБА_1 , маючи право на звернення до Державного бюро розслідувань як фізична особа, прагнучи задовольнити особистий інтерес у найбільш сприятливий спосіб, використавши надане йому право на депутатське звернення із метою, яка не пов`язана із здійсненням ним депутатської діяльності, подав до Державного бюро розслідувань на фірмовому бланку депутата Красилівської міської ради ОСОБА_1 повторне депутатське звернення від 02.07.2023 року, в якому, керуючись Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», статтею 15 «Права депутата місцевої ради вимагати усунення порушення законності», пунктом 1 зазначеного Закону просив: «1. Надати копію депутатського звернення від 01.06.2023 року, з відміткою резолюції, де буде зазначено посадову особу, яка розглядала дане звернення. 2. Надати результат розгляду депутатського звернення від 01.06.2023 року. 3 Негайно виконати УХВАЛУ від 06.04.2023 року Печерського районного суду м. Києва справа №757/11189/23-к. 4. Надати витяг з ЄРДР. 5. Повідомити мене встановлений термін на електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_2 та на домашню адресу АДРЕСА_2.» (а.с. 13).

Вказане звернення направлене в електронній формі, та скріплене (підписане) електронним цифровим підписом (ЕЦП) ОСОБА_1 , що підтверджується копією протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 02.07.2023 року (а.с. 15).

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до Державного бюро розслідувань заявою від 16.03.2023 року про вчинення кримінального правопорушення, яка була предметом розгляду 06.04.2023 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/1189/23-к, та яка також підписана (ЕЦП) ОСОБА_1 , що підтверджується копією протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 17.03.2023 року.

Підписувач, сертифікати та серійні номера на вказаних протоколах створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 17.03.2023 року та від 02.07.2023 року ідентичні: підписувач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сертифікат виданий АЦСК АТ КБ «ПРИВАТБАНК», серійний номер: НОМЕР_2 .

Таким чином, доводи ОСОБА_1 , що він не надсилав та не підписував вказане депутатське звернення спростовуються матеріалами справи та є такими, що спрямовані на ухилення ОСОБА_5 від настання адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, є безпідставними доводи ОСОБА_1 , що протокол про адміністративне правопорушення №103 від 19.02.2024 року було складено у його відсутність, оскільки з його змісту вбачається, що він був складений у присутності ОСОБА_1 , який у присутності двох свідків відмовився від його підпису.

Таким чином, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина повністю стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 103 від 19.02.2024, копією постанови Красилівської міської територіальної виборчої комісії № 31 від 11.11.20202 року; копією рішенням першої сесії Красилівської міської ради восьмого скликання (перше пленарне засідання» № 1 від 24.11.2020 року; копією ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.04.2023 року у справі № 757/1189/23-к; копією депутатського зверенення ОСОБА_1 від 02.07.2023 року до Державного бюро розслідувань; копією протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 02.07.2023 року; повідомленням Державного бюро розслідувань про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією від 04.01.2024 року; копією звернення (повідомлення) ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про вчинення кримінального правопорушення від 16.03.2023 року; копією протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 17.03.2023 року.

Таким чином, в ході судового розгляду було встановлено належними, достатніми та допустимими доказами те, що ОСОБА_1 звернувся до Державного бюро розслідувань використовуючи свій статус депутата місцевої ради, з метою вирішення питання не пов`язаного із його депутатською діяльністю, а у власних інтересах з метою прискорення виконання ухвали слідчого судді про зобов`язання уповноваженої особи внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 16.03.2023 року, а тому доходжу висновку, що ОСОБА_1 подав вказане депутатське звернення в умовах реального конфлікту інтересів, чим чинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, який вину не визнав, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу порушника, який не одружений, депутата місцевої ради, на утриманні осіб не має, до адміністративної відповідальності притягується вперше, є особою з інвалідністю І групи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1 групи, що підтверджується копією довідки МСЕК серії МСЕ №298293, його слід звільнити від сплати судового збору.

Щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли особою, уповноваженою на складання протоколу, зібрано і проаналізовано необхідні докази та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, що може свідчити про дату виявлення адміністративного правопорушення. Виявити правопорушення, пов`язане з корупцією, означає установити наявність підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення, що є наслідком складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Подібний висновок був зроблений, зокрема, Хмельницьким апеляційним судом у постанові від 25.01.2024 року у справі № 686/24966/23.

Отже, датою виявлення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у даному випадку є дата складання протоколу №103, тобто 19.02.2024 року, що співпадає з:

- моментом встановлення уповноваженою особою усіх фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- закінченням уповноваженою особою збору всіх необхідних доказів на підтвердження таких обставин у зв`язку із відмовою 19.02.2024 року ОСОБА_1 від дачі пояснень (а.с.41).

Таким чином, днем виявлення адміністративного правопорушення є 19.02.2024 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП не закінчилися, що спростовує твердження ОСОБА_1 про закінчення строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 172-7, ст. 283, ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф необхідно внести через установу банку України за реквізитами, розміщеними на сторінці Красилівського районного суду Хмельницької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://kr.km.court.gov.ua/sud2209/gromadyanam/paying.

У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст.307 КУпАП, платіжний документ необхідно подати до Красилівського районного суду Хмельницької області.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

З урахуванням ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Р. В. Вознюк