Справа№ 953/2912/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2024 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

30 березня 2024 року о 12 годині 29 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Харкові по вул. Академіка Проскури, 6, у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП ХОР «ОНД», що підтверджується висновком № 893 від 02 квітня 2024 року, що зафіксовано на бодікамеру, чим порушив вимоги, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, а саме:

-п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, яким забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

29 липня 2024 року на адресу суду від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких просив закрити адміністративну справу стосовно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що у день, коли стосовно нього співробітниками поліції був складений протокол за ст. 130 КУпАП, він перебував у тверезому стані, що підтверджується відомостями, зафіксованими на відеозаписі. Зауважив на тому, що він взагалі не вживає наркотичні засоби. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме ознаки наркотичного сп`яніння були наявні у нього на час складання протоколу. У долучених до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах також відсутні відповідні дані. У матеріалах, долучених до протоколу, відсутнє направлення до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, в якому б були зазначені ознаки наркотичного сп`яніння. За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п. 8 розділу ІІ Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я є незаконною. Зазначив, що у матеріалах справи відсутня інформація, яка б свідчила про те, що акт медичного огляду та висновок медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння були складені за результатами лабораторних досліджень з використанням вимірювальної техніки та обладнання, дозволеними МОЗ, підтвердженими сертифікатом відповідності. За таких обставин відсутні докази, які б свідчили про керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. З урахуванням викладеного, просив суд закрити адміністративну справу стосовно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у своїх запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення просив суд призначити у вказаній справі судову токсикологічну експертизу зразка його біологічного матеріалу, який був відібраний у нього під час огляду на стан сп`яніння та поставити на вирішення такі питання:

1.Чи є в наданому на дослідження зразку біологічного середовища (сечі), що отримано та підписано на ім`я ОСОБА_1 , вміст наркотичних речовин, якщо так, то які саме та в якій кількості?

2.Чи є підстави вважати, що зразок біологічного середовища (сечі) належить за походженням саме ОСОБА_1 .

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки, причини неявки суду не повідомив.

Вирішуючи питання щодо доцільності призначення експертизи, суд керується таким.

Методичними рекомендаціями «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», узгодженими 18.01.2011року з МОЗ України, а саме, п. 2.6, передбачена можливість проведення повторного судово-токсикологічного дослідження зразків біологічного матеріалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Аналізуючи зазначені вище норми, призначення експертизи віднесено на розсуд суду, який приймає рішення виходячи з конкретних обставин справи, необхідності застосування наукових, технічних або інших спеціальних знань і неможливості встановлення фактичних даних іншим шляхом.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Згідно з нормами КУпАП суду належить вирішити правове питання щодо наявності або відсутності факту порушення Правил дорожнього руху при вирішені справи по суті на підставі оцінки зібраних в справі доказів.

Надаючи оцінку аргументам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо необхідності призначення експертизи по даній справі, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки долучений до матеріалів справи висновок відповідає вимогам чинного законодавства України та надає можливість повно та об`єктивно його дослідити.

Водночас письмове клопотання не містить жодних обґрунтованих доводів, які б переконали у необхідності проведення такої експертизи та свідчили про недостатність наявних доказів у справі.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для призначення судової токсикологічної експертизи зразків біологічного матеріалу (експертизи), тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити.

При цьому суд зауважує, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду, передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Однак доказів то, що ОСОБА_1 оскаржував дії лікаря під час проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння чи звертався у встановленому порядку щодо визнання недійсним чи скасування висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, матеріали справи не містять.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши зміст клопотання про призначення експертизи, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для призначення у справі судової токсикологічної експертизи з метою визначення у зразку біологічного середовища ОСОБА_1 наркотичних речовин з огляду на те, що в матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 893 від 02 квітня 2024 року, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби) та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, тобто поліцейським встановлено порушення водієм вимог п.2.9а ПДР України.

У судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 898792 від 06 квітня 2024 року, який складено щодо ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 2.9 а ПДР України;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 893 від 02 квітня 2024 року складеного КНП ХОР «ОНД», яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння;

- відеозаписом з реєстратора поліцейського;

- рапортом поліцейського від 06 квітня 2024 року.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху

Доводи ОСОБА_1 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки наркотичного сп`яніння не можуть бути прийнятими судом до уваги, оскільки протокол стосовно ОСОБА_1 складений за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9а ПДР, а ознаки сп`яніння вказуються при відмові водія від проходження огляду у встановленому законом порядку (п. 2.5 ПДР).

Посилання ОСОБА_1 на відсутність направлення до медичного закладу в матеріалах адміністративної справи є безпідставними, оскільки виписане працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу направлення після проходження медичного огляду особи залишається в медичному закладі, а приєднаним до матеріалів справи воно має бути лише у випадку якщо водій відмовляється від проходженням зазначеного огляду в медичному закладі, тобто за відсутності його використання в медичній установі.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію ОСОБА_1 щодо наявності підстав для закриття провадження у справі не наведено й під час розгляду справи не встановлені, а вказані доводи зводяться лише до переоцінки встановлених обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, кваліфікую дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто - керування транспортним засобом особою у стані наркотичного сп`яніння.

Згідно з довідкою, складеною інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП Кірічек О., ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 09 СІЧНЯ 2013 року.

На підставі викладеного, для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,6 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 130, 248, 251, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя С.В. Демченко