ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, -

за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Підволочиського районного суду Тернопільської області 01 травня 2024 року одночасно надійшли адміністративні матеріали №604/632/24 та №604/633/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Оскільки вказані адміністративні матеріали складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення слід об`єднати в одне провадження, присвоївши спільній справі №604/632/24.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №004117 від 30 квітня 2024 року, 30 квітня 2024 року об 11 год 43 хв в смт Підволочиську по вул. Д. Галицького водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , під час перевірки документів було встановлено, що водій не має права керування транспортними засобами та вчинив повторно правопорушення передбачене частинами 2-4 статті 126 КУпАП, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух». Дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №004118 від 30 квітня 2024 року об 11 год 43 хв в смт Підволочиськ по вул. Д. Галицького водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110270, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження медичного обстеження на місці зупинки або в медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судові засідання не з`явився, про дату та час їх проведення був належним чином повідомлений шляхом надіслання на його номер мобільного телефону смс-повідомлень, а також шляхом надсилання судових повісток на адресу його проживання, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, однак вказані повістки повернулися на адресу суду без вручення, у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З врахуванням вище викладеного, у зв`язку із відсутністю прямої вказівки у ч. 2 ст. 268 КУпАП про обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП у судовому засіданні, а також з врахуванням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних за ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з п. 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Відповідно до п. 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина п`ята ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року, із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19.12.2008 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ №004117 від 30 квітня 2024 року, серії ААБ №004118 від 30 квітня 2024 року;

- копією постанови Підволочиськго рйонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП;

- довідкою начальника СРПП ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 30 квітня 2024 року, згідно із якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 25 жовтня 1996 року;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2036148 від 30 квітня 2024 року, згідно із якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП;

- актом огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 30 квітня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 огляд не проводився, у зв`язку із відмовою;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 квітня 2024 року про направлення на огляд ОСОБА_1 . Огляд не проводився, у зв`язку із відмовою;

- довідкою начальника СРПП ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 30 квітня 2024 року, згідно із якою ОСОБА_1 протягом року приятгувався до адміністративної ідповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП;

- компактдисками з відеозаписами, при перегляді яких вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що пив пиво, однак проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовляється.

Оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановлено за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи вид та міру стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, які відносяться до грубих порушень ПДР України, як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважає за доцільним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини третьої статті 130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на десять років, яке відповідно до вимог статті 23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання зазначеної особи.

Щодо конфіскації транспортного засобу, яка передбачена санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП, то суд зазначає, що відомостей про належність автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції суду не надано, а в протоколі зазначено, що транспортний засіб ЗАЗ 110270, д.н.з. НОМЕР_1 , не є у приватній власності порушника, тому суд конфіскацію не застосовує.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 605,60 грн згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 32, 33, 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, 283, 284 ч. 1 п. 1, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративні правопорушення №604/632/24 та №604/633/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, об`єднати в одне провадження та присвоїти справі номер №604/632/24 (провадження №3/604/409/24).

ОСОБА_1 (посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 25 жовтня 1996 року) визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.Б. Сидорак