КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Сахно Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника Сіренка Максима Юрійовича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою судді місцевого суду в адміністративній справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, адміністративне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_1 , 10 грудня 2023 року о 01 год. 21 хв., за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, буд. 13, керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

У поданій апеляційній скарзі захисник Сіренко М.Ю. оспорюючи законність, обґрунтованість та підстави притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.

На обґрунтування апеляційних вимог захисник зважає на те, що суддя місцевого суду не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, а доводи сторони захисту про відсутність факту керування транспортним засобом в матеріалах справи взагалі не були взяти до уваги.

Вивчивши та оцінивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обміркувавши наведені доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за фактичних обставин, установлених у постанові, доведена наявними у справі належними й допустимими доказами, ретельно дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано всебічну та об`єктивну оцінку.

При цьому суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини справи, а саме дослідив відеозапис відповідно до якого поліцейські разом з ОСОБА_1 переглядають відео з відеореєстратора (а.с. 6), на якому зафіксовано як ОСОБА_3 рухається на автомобіл і«Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 .

Судом також було враховано, що після відмови від проходження медичного огляду на місці, ОСОБА_1 мав можливість пройти медичний огляд в спеціально зазначеному найближчому медичному закладі, з метою спростувати факт наявності у нього алкогольного сп`яніння, що і було запропоновано працівниками поліції, проте ОСОБА_1 такою можливістю не скористався.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 суддею місцевого суду за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - є правильною.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Не можуть бути взяті до уваги й доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки такі діі не впливають на встановлені факти. З відеозапису вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснив наслідки такої відмови.

Відповідно до фабули протоколу про адміністративне правопорушення (а. с. 2) вбачається, що дією ОСОБА_1 на ухилення від огляду стала саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому доводи апеляційної скарги захисника Сіренка М.Ю. , наведені ним за його змістом, суд апеляційної інстанції вважає об`єктивно необґрунтованими, надуманими та неспроможними, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, - доведеною наявними в справі належними й допустимими доказами, які будь-яких сумнівів у їх достовірності не викликають та, навпаки, спростовуються ними.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України щодо ОСОБА_1 , - відсутні.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю., в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.І. Сахно