Справа № 185/1864/24
Провадження № 3/185/984/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Щербина О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Павлоградського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України, солдата в/ч НОМЕР_1 , учасника бойових дій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № №257513 від 09.02.2024 року слідує, що 09.02.2024 року о 23.45 год. на автодорозі між с.Булахівка та с.Нова Дача Павлоградського району, Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем БМВ Е-60 номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ( 0.85 проміле), що було встановлено під час проведення огляду на стан сп`яніння із застосуванням алкотестеру Драгер № 6810, чим порушив п.2.9 Правила дорожнього руху.

ОСОБА_1 під час розгляду справи судом наполягав на закритті провадження у справі через чисельні процесуальні порушення, допущенні, на його думку, правоохоронним органом під час встановленні та фіксування обставин правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначав суду про те, що зупинка його транспортного засобу відбулася в порушення Закону України «Про Національну поліцію», оскільки до зупинки працівниками поліції він не порушував Правил дорожнього руху; його заперечення про те, що він не згоден з результатами огляду на стан сп`яніння проведеної на місці зупинки не були зафіксовані працівниками поліції та взяті до уваги, вимога про те, аби його було доставлено для проходження медичного огляду на стан сп`яніння до найближчого медичного закладу також були проігноровані правоохоронцями, а боді-камера поліцейського в той час взагалі були вимкнена, тощо.

З ясувавши позицію особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, й данні, що містяться в наданому суду відео-доказі, проаналізувавши та зіставивши все між собою та в сукупності з вимогами діючого законодавства України, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повинна бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП за таких підстав.

Так, згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3) Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З протоколу про адміністративне правопорушення, та додатків до нього слідує, 09.02.2024 року о 23.45 год. на автодорозі між с.Булахівка та с.Нова Дача Павлоградського району, Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем БМВ Е-60 номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ( 0.85 проміле), що було встановлено під час проведення огляду на стан сп`яніння із застосуванням алкотестеру Драгер № 6810, чим порушив п.2.9 Правила дорожнього руху.

Разом з тим, перегляд судом відео-доказу у справі свідчить про те, що причина зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 була відсутня, або ж, про причину зупинки водій ОСОБА_1 щонайменше не був проінформований працівниками поліції, оскільки фіксація адміністративного правопорушення та складання відповідних документів починається та відбувається, як це випливає з вказаного відео-доказу, вже в той час, коли водій ОСОБА_1 перебуває на автодорозі, поруч із працівниками поліції.

Відсутність законних підстав зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 суперечить вищезазначеним вимогам, закріпленим у ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а, відтак, є незаконною.

Крім того, у відповідності до загальних положень «ІНСТРУКЦІЇ

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», п. 6 зазначених положень передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря

фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.7 тієї ж Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Однак, під час перегляду відео-доказу було встановлено наступне.

Вказаний відео-доказ має три фали, з яких перегляд відтворюється лише в двох з них.

Зазначеними відео-доказом зафіксовано, що водій ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння в місці зупинки транспортного засобу поліцейським із застосуванням алкотестеру Драгер та, фактично, висловлює незгоду з результатами такого огляду (0.81 проміле), внаслідок чого огляд на стан сп`яніння був проведений працівниками поліції на місці зупинки повторно (0.85 проміле)

Під часу розгляду справи судом ОСОБА_1 зазначав, що під час огляду на стан сп`яніння на місці зупинки його авто, він категорично заперечував факт перебування за кермом у стані алкогольного сп`яніння, але його заперечення про те, що він не згоден з результатами огляду на стан сп`яніння проведеного на місці зупинки не були зафіксовані працівниками поліції та взяті до уваги.

Крім того, його вимога поліцейським про те, аби його було доставлено для проходження медичного огляду на стан сп`яніння до найближчого медичного закладу також були проігноровані правоохоронцями.

Вказана позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не спростована наданими суду доказами, оскільки наданий суду відео доказ у справі, зокрема, третій файл зазначеного відео доказу, взагалі не має запису з місця фіксації адміністративного правопорушення, та не відтворюється під час його перегляду.

Разом з тим, пунктом 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026 передбачено, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища ( відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо), чого не було дотримано у справі ОСОБА_1 під час виявлення та фіксації адміністративного правопорушення.

Відтак, позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про те, щозупинка керованого ним автомобіля відбулася в порушення Закону України «Про Національну поліцію», а огляд на стан сп`яніння та фіксація вказаної процедури із порушенням вимог зазначених вище Інструкцій - заслуговує на увагу.

Відповідно до ст.22 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Крім того, звертає на себе увагу наступне.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення повторно протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Однак, така кваліфікуюча ознака адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, як « вчинення повторно протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП» в справі про адміністративну відповідальність відносно ОСОБА_1 посадовою особою органу внутрішніх справ з невідомих причин не зазначена, що, фактично, порушує право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист від пред`явленого обвинувачення.

При цьому, суд констатує, що не зважаючи на важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння, така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати порушень прав людини.

За наведених обставин необхідно вважати, що дії посадової особи правоохоронного органу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП не відповідали вимогам КУпАП та зазначених вище Інструкцій, оскільки фіксування вказаного факту відбувалося із наведеними порушеннями.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази у справі відносно ОСОБА_1 в їх сукупності, та, зокрема, враховуючи зміст наданого суду відео-доказу, суд приходить висновку, що винність вказаної особи «поза розумним сумнівом», у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути провадженням закрита, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 10 днів.

СУДДЯ: ЩЕРБИНА О.О.