Справа № 146/722/24
Провадження № 33/801/512/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 165201 від 06.05.2024, ОСОБА_1 06.05.2024 року о 04:00 год. ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке виразилося в тому, що остання залишила своє місце проживання і пішла в невідомому напрямку у період з 13 год 05 травня 2024 року по 07:30 год 06 травня 2024 року.

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано відносно неї адміністративне стягнення у виді попередження. Стягнено судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Не погоджуючись з такою постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову, та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді цієї справи районний суд вказаних вище вимог не дотримався повною мірою, оскільки поза увагою суду залишились обставини, неврахування яких істотно вплинуло на правильність висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме, невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що працівники поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 надали такі докази: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, пояснення працівника поліції, свідоцтво про народження ОСОБА_2 , довідку про склад сім`ї, копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , а також картку платника податків ОСОБА_1 .

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 165201 від 06.05.2024, ОСОБА_1 06.05.2024 року о 04:00 год. ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке виразилося в тому, що остання залишила своє місце проживання і пішла в невідомому напрямку у період з 13 год 05 травня 2024 року по 07:30 год 06 травня 2024 року.

Разом з тим, аналізуючи вказаний протокол, апеляційний суд звертає увагу на те, що у ньому не зазначено у який конкретно спосіб ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої доньки та які саме батьківські обов`язки, із передбачених ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України, вона не виконала.

Жодних об`єктивних даних щодо ухилення особи від виконання своїх батьківських обов`язків не встановлено, а зазначена у протоколі подія у розумінні ст. 184 КУпАП не може розцінюватися як таке ухилення.

За таких обставин, зважаючи на те, що суть адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не кореспондується із диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП, то такий доказ не може бути визнаний судом апеляційної інстанції належним та допустимим.

Що стосується рапорту працівника поліції, то такий апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки працівник поліції є зацікавленою особою при розгляді цієї справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин. Крім того, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Інші долучені документи ніяк не підтверджують ті обставини, які повинні бути з`ясовані у відповідності до ст. 280 КУпАП.

Будь-які інші докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків у матеріалах справи відсутні та працівниками поліції, на яких покладається обов`язок щодо збирання доказів, не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський