Провадження № 3/127/5449/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи невідоме, проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №258195 від 17.06.2024 року, того ж дня о 23 год. 05 хв. в м. Вінниця, об`їзне шосе водій ОСОБА_1 керував автомобілем Нісан Кашкай д.н.з. НОМЕР_1 та не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, не зупинившись на законну вимогу працівників поліції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №182953 від 17.06.2024 року, того ж дня о 23 год. 05 хв. в м. Вінниця, вул. Об`їзне шосе водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Нісан Кашкай д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння : різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан вживання спиртних напоїв згідно встановленого порядку відмовився. Подія фіксувалась на нагрудну бодікамеру.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, суд вважає за необхідне об`єднати справи та розглядати їх одночасно, присвоївши справі №127/21499/24.

Належним чином повідомлений про розгляд справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та подав клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі за таких підстав.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №258195 від 17.06.2024 року, того ж дня о 23 год. 05 хв. в м. Вінниця, об`їзне шосе водій ОСОБА_1 керував автомобілем Нісан Кашкай д.н.з. НОМЕР_1 та не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, не зупинившись на законну вимогу працівників поліції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №182953 від 17.06.2024 року, того ж дня о 23 год. 05 хв. в м. Вінниця, вул. Об`їзне шосе водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Нісан Кашкай д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння : різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан вживання спиртних напоїв згідно встановленого порядку відмовився. Подія фіксувалась на нагрудну бодікамеру.

ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП не визнає, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень та справи підлягають закриттю в зв`язку з наступним.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.І ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з матеріалами справи №127/21499/24 вбачається, що 17.06.2024 року інспектором відділу поліції №3 Вінницького РУП старшим лейтенантом поліції Свінтаком І.С. був складений протокол серії ААД №182953 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З цього протоколу вбачається, що 17.06.2024 року о 23 год. 05 хв. в м. Вінниця, вул. Об`їзне шосе водій ОСОБА_1 керував т/з Нісан Кашкай, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголя з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан вживання спиртних напоїв згідно встановленого порядку відмовився. Подія фіксувалась на нагрудну бодікамеру.

В протоколі серії ААД №258195 зазначено про те, що 17.06.2024 року о 23 год. 05 хв. в м. Вінниця, Об`їзне шосе водій ОСОБА_1 керував автомобілем Нісан Кашкай, днз НОМЕР_1 та не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, не зупинившись на законну вимогу працівників поліції.

Такі обставини, встановлені поліцейським, не відповідають дійсності в зв`язку з наступним.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом диспозиції вказаної статті суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно з п. 1.5 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року (із змінами) керування транспортним засобом належить розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У абзаці четвертому пункту 27 Постанови № 14 Пленуму ВСУ роз`яснив, що для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Положеннями ч. 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

ОСОБА_1 стверджує про те, що 17.06.2024 року вночі не перебував в стані алкогольного сп`яніння, коли під`їхали працівники поліції не знаходився в автомобілі Нісан Кашкай, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а був затриманий працівниками поліції на відстані більше 20 метрів від автомобіля, який стояв, про що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв, алкогольні напої не вживав. Автомобілем Нісан Кашкай, реєстраційний номер НОМЕР_1 не керував та відповідно не міг не виконати законну вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу і у працівників поліції відсутні докази керування ОСОБА_1 цим автомобілем в матеріалах справи. На відеофайлі, доданому до матеріалів справи №796494 в період часу з 23:25:50 до 23:26:17 працівник поліції ОСОБА_2 повідомляє, що біля гаражного приміщення припаркована машина, а водія не має.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

За змістом ст. 252 КУпАП суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів про те, що саме ОСОБА_1 17.06.2024 р. о 23 год. 05 хв. керував автомобілем, оскільки відеозапис починається з моменту, коли працівники поліції підійшли з ОСОБА_1 до автомобіля поліції. Автомобіля Нісан Кашкай, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відеозаписі №796494 не видно. Факт керування автомобілем ОСОБА_1 заперечує. Під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не казав, що керував автомобілем.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення разом з протоколом про адміністративне правопорушення суду надано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2416557 за ч. 1 ст. 122 КпАП України, постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2416538 за ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Такі докази є недопустимими за наступних підстав.

Чинний КУпАП не містить поняття недопустимості доказів, а отже в цьому випадку належить застосувати аналогію закону засіб заповнення прогалин в законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регулює подібні правовідносини. В даному випадку найбільш спорідненими до КУпАП норми права в частині допустимості доказів є Кодекс адміністративного судочинства України. В ст. 74 КАС України з назвою «Допустимість доказів» вказано, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Пунктом 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (надалі Інструкція №1452/735 від 09.11.2015р.) передбачено, що ця інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п. 2. Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (надалі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 р. визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з тим у протоколі, складеному 17.06.2024 року зазначені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголя з порожнини рота, тремтіння пальців рук безпідставно, оскільки з оглянутого відео вбачається, що у ОСОБА_1 пальці рук не тремтіли та поліцейські цю ознаку не перевіряли, щодо запаху алкоголю, то на відеозаписах ніхто з працівників поліції не перевіряв ОСОБА_1 на запах алкоголю з ротової порожнини. На відеозаписі №796494 в період часу з 23:32:00 до 23:32:05 ОСОБА_1 питав поліцейських, чи є докази керування ним автомобілем, на що йому було відмовлено та докази не пред`явлені.

Відповідно до п. 6 розділу II Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів Інструкції №1452/735 від 09.11.2015р. огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (надалі - спеціальні технічні засоби).

Пунктом 7 розділу II Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів Інструкції №1452/735 від 09.11.2015р. визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 6. Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 визначено, що водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналіз вищевказаного законодавства, свідчить про те, що проходження огляду водієм у медичному закладі за відповідним направленням працівника поліції відбувається виключно у двох випадках : 1) відмова водія пройти огляд на місці зупинки; 2) незгода водія із результатами огляду проведеними працівниками поліції на місці зупинки.

Проте ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, хоча доказів керування ним автомобілем надано не було. ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівників поліції про те, що не відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння, що зафіксовано на відеофайлі №796494 в період часу з 23:33:05 до 23:33:10, з 23:33:11 до 23:33:13, з 23:34:15 до 23:34:17, з 23:34:36 до 23:34:38, з 23:36:07 до 23:36:29. Працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у найближчому медичному закладі, що є порушенням вимог ч.3 ст.266 КУпАП та п.п.7, 8 розділу II Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів Інструкції №1452/735 від 09.11.2015р.

На відеозаписі VIP_20240617_048AVI 1296Р, де зафіксовано 14 секунд відеозйомки з автомобіля поліції взагалі не видно, за яким транспортним засобом їде автомобіль поліції, не видно ні марку, ні реєстраційний номер транспортного засобу.

Положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 22 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015р. висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

В протоколі не зазначені, які саме відеофайли додані до протоколу, не вказані їх номери, а зазначено лише про те, що додається фотовідеофіксація з нагрудних бодікамер.

Відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree), сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж. На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом. У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Отже, складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу з зазначенням неіснуючих ознак алкогольного сп`яніння, винесення постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2416557 за ч. 1 ст. 122 КпАП України, постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2416538 за ч. 1 ст. 126 КпАП України, в якій зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем 18.06.2024 року о 00:21:43, хоча згідно з актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу 18.06.2024 року о 00:10 автомобіль Нісан Кашкай, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вже був затриманий та ним ніхто не міг керувати) без доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення цих правопорушень, з якими він не погодився та постанови не підписував, є підставою для визнання таких доказів недопустимими, що тягне за собою визнання недопустимими всіх інших доказів у цих адміністративних справах відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева».

В постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2416557 за ч. 1 ст. 122 КпАП України вказано, що ОСОБА_1 нібито вчинив правопорушення, а саме перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки о 17.06 2024 року 23:05:51 в місті Вінниці по вулиці Об`їзне шосе, також в протоколі серії ААД №182953 вказано, що ОСОБА_1 нібито керував автомобілем 17.06.2024 року о 23:05, хоча на відеозаписі №796494 розмова з ОСОБА_1 починається о 23:30:00 17.06.2024 року, отже де ОСОБА_1 перебував 25 хвилин невідомо, що вказує на недопустимість таких доказів.

Уповноважені особи на складання протоколу зобов`язані збирати докази, при виявленні адміністративного правопорушення поліцейські мають можливість здійснити фіксування правопорушення та збір доказів відповідно до ст. 251 КУпАП.

Згідно із цією статтею протокол про адміністративне правопорушення складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у п. 32 постанови №537/2088/17 від 15.05.2019 року «факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 20.05.2020 року у справі №524/5741/16 «Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Таким чином, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, у зв`язку із відсутністю належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 26.07.2016 серії ДР №119112».

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова Верховного суду від 08.07.2020 року у справі№463/1352/16-а)

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevay Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Кагеlіпу Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановления справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адміністративного правопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Враховуючи те, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та за ч. 1 ст. 122-2 КпАП України, що є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи невідоме, проживає за адресою : АДРЕСА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя