Провадження № 3/344/4542/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч.1 ст. 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи начальником медичного відділення заступник начальника 1121 поліклініки (з денним стаціонаром) маючи допуск до державної таємниці за формою три та доступ до інформації з найвищим грифом секретності «Таємно», не вжив заходів щодо забезпечення охорони інформації з обмеженим доступом, внаслідок чого відбувся її витік.

Вказане адміністративне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 20.06.2024 о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_1 будучи начальником медичного відділення заступник начальника 1121 поліклініки (з денним стаціонаром) всупереч своїм функціональним обов`язкам, вимогам Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 19.10.2016 року № 736, порушив порядок обробки та зберігання службової інформації у сфері оборони, що призвело до її розголошення. Зокрема для її обробки документів використовувався персональний комп`ютер «SAMSUNG» інв. №10146019 який має з`єднання з глобальною мережею передачі Інтернет.

Таким чином вказаними діями майор ОСОБА_1 порушив встановлений порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, що призвело до її розголошення перед сторонніми особами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.212-5 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи у судове засідання не з`явився, однак до початку розгляду справи направив суду клопотання про розгляд справи без його участі, а також вказав, що вину у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнає, щиро кається та просить не накладати на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті, а обмежитись усним зауваженням.

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Так, в протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ч.1 ст. 212-5 КУпАП, за якою складено протокол.

З диспозиції ч. 1 ст. 212-5 КУпАП слідує, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до нормативно правових актів, що регулюють забезпечення охорони державної таємниці.

Відповідно до ст.28 Закону України«Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск додержавної таємниці, зобов`язаний виконувати вимоги режиму секретності, до держувати інших вимог законодавства про державну таємницю.

Громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний зберігати секретні документи тільки в робочій папці, спецпортфелі, спецвалізі, металевій шафі чи сейфі; закривати у сейфі чи металевій шафі носії секретної інформації, у тому числі такі, що містяться у робочій папці; у разі залишення службового приміщення; виконувати вимоги режиму секретності, що передбачено вимогами Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 19.10.2016 року № 736.

Посадові особи і громадяни винні у невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпеченні контролю за охороною державної таємниці несуть дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно із законом.(ст. 39 Закону України «Про державну таємницю»).

Суд звертає увагу, що порядок заходів щодо забезпечення охорони держаної таємниці та забезпечення контролю за її охороною регулюється спеціальними нормативно правовими актами, які вказують на особливий порядок роботи не лише з інформацією, що становить державну таємницю, а й сховищами такої інформації. Недотримання порядку поводження із сховищами (носіями) інформації, утворює склад правопорушення.

Крім особистого визнання вини, його вина повністю і об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а саме: даними що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення № 17/6/3-2786 від 20.06.2024 року, витягом з наказу № 296 від 10.11.2022 року; витягом з наказу № 58 від 13.05.2022 року, функціональними зобов`язаннями ОСОБА_1 , поясненнями самого ОСОБА_1 , а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставиною, що пом`якшує правопорушення, визнано щире каяття. Обставин, що обтяжують правопорушення не встановлено.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212-5 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. На думку суду обставини вчинення даного правопорушення виключають можливість суду застосувати до ОСОБА_1 вимоги ст.. 22 КУпАП, зокрема звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, оскільки це не дозволить досягти заходів попередження вчинення правопорушення як самим правопорушником так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 24, 33, 40-1, ч.1 ст.212-5, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-5 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В.Тринчук