Справа № 342/670/24
Провадження № 3/342/283/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яку отримано від відділення поліції № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який тимчасово не працює (так зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення),

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 586364 від 22.04.2024, ОСОБА_1 22 квітня 2024 року о 10 год. 44 хв. в с. Поточище вул. Височана керував автомобілем марки Мерседес бенс 416 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , повторно протягом року не маючи права керувати таким т/з, чим порушив п. 2.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторноне з`явився із невідомих суду причин, про дату, місце, час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що ОСОБА_1 на виклик до суду не з`явився, але будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не подавав.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість дізнатись про визначений час розгляду справи.

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею ч. 5 ст. 126 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

При цьому, обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтовано конкретними доказами. В основу постанови мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 586364 від 22.04.2024, ОСОБА_1 22 квітня 2024 року о 10 год. 44 хв. в с. Поточище вул. Височана керував автомобілем марки Мерседес бенс 416 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , повторно протягом року, не маючи права керувати таким т/з, чим порушив п. 2.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 586364 від 22.04.2024, рапорт інспектора СРПП ВП № 2 смт. Богородчани Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 23.04.2024, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1311752 від 25.01.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Відповідно до оглянутого в судовому засідані відеозапису, який міститься в матеріалах справи, працівник поліції сидить в наметі, встановленому на блокпості та розказує особі, що згідно інформації на нього 25.01.2024 накладено стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у розмірі 3400 грн. Відповідно до другого фрагменту відеозапису працівник поліції дає на підпис особі протокол про адміністративне правопорушення та надає його копію. Також працівник поліції каже (роз`яснює) двом чоловікам, чому не керувала транспортним засобом саме та особа, яка має посвідчення водія відповідної категорії, а їхав чоловік відносно якого склав протокол про адміністративне правопорушення. Інших обставин на відеозаписі не зафіксовано.

Верховний Суд у Постанові від 20.02.19 по справі №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту інспектора СРПП ВП № 2 смт. Богородчани Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 23.04.2024, постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, не долучено доказів чи будь-яких інших документів, які б давали суду підстави вважати, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем марки Мерседес бенс 416 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 у час та дату, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення. З відеозапису, який було додано до матеріалів справи також не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Мерседес бенс 416 CDI.

Суд не приймає до уваги рапорт інспектора СРПП ВП № 2 смт. Богородчани Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 23.04.2024, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не може слугувати однозначними доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а). Даний рапорт фактично є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника відділення поліції про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Суд встановив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КупАП.

Суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідність настає за вчинене повторно протягом року одного з правопорушень, передбачених ч. 2 - ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про недоведеність наявності об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом повторно протягом року, що є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення.

Відтак, судом встановлено, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП відсутній.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 126, 247, 251, 252, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд.

Суддя: Федів Л. М.