Справа № 296/5378/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Аксьонов В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 травня 2024 року о 00 год. 20 хв. , в м. Житомирі по вул. Гоголівській, поблизу будинку №96, керував транспортним засобом скутером Forte без номерних знаків, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охороні здоров`я водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду даної адміністративної справи в суді ОСОБА_1 вину свою у вищевказаному адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що транспортним засобом керував його друг, який втік з місця зупинки транспортного засобу працівниками поліції , в той час, як він їхав на пасажирському сидінні та скутером не керував , його друг втік, а він залишився на місці зупинки транспортного засобу, тому він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП зокрема передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є закінченим правопорушенням з моменту відмови водія від проходження такого огляду незалежно від підстав такої відмови.

Пунктом 2 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських та протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 вбачаються такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, що відповідно до положень до п.3 розділу І Інструкції №1452/735 було достатнім для проведення його огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи, переглянувши відеозапис з диску з місця зупинки транспортного засобу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 29.05.2024 року керував транспортним засобом скутером Forte без номерних знаків, після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, з відеозапису видно, як ОСОБА_1 сидить на передньому водійському сидінні , працівникам поліції останній стверджував, що не керував транспортним засобом, а просто стояв, та будь-яких пояснень про те, що транспортним засобом керував його друг, який втік з місця події , працівникам поліції останній не надавав. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або в найближчому закладі охорони здоров`я.

Суд вважає, що твердження ОСОБА_1 під час розгляду даної адміністративної справи в суді , що він не керував транспортним засобом, а ним керував його друг який втік, є безпідставним, метою якого є уникнення відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки це спростовується матеріалами справи, та підтверджується факт відмови ОСОБА_1 який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння , у тому числі відеозаписом події, які безсумнівно спростовують вказані твердження.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні ним п.2.5 ПДР України та у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується письмовими доказами по даній адміністративній справі та відеозаписом з диску.

За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області;/Житомир обл./21081300; Код отримувача: 37976485 ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UА0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, в особі ТУ ДСА України, в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу , визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Є. Аксьонов