Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року м. Рівне

Справа № 557/82/24

Провадження № 33/4815/464/24

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Шмайхеля А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шмайхеля А.К. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПі на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 05 січня 2024 року о 07 год. 39 хв. на вул. Поштова, 2 в с. Тучин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ROVER 75», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком про стан алкогольного сп`яніння № 1 від 05.01.2024 року та тестом від 05.01.2024 року, проведеним за допомогою газоаналізатора Drager 6810 на місці зупинки транспортного засобу, результат якого становив 0,23 проміле, чим порушив вимоги п.2.9-а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Шмайхель А.К. просить скасувати постанову суду та закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Доводить, що відповідно до технічних характеристик газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», границі допустимої похибки при експлуатації в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84 проміле складають +/- 0,04 проміле, що свідчить про те, що з урахуванням п.7 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.3015, максимальний вміст алкоголю, виявлений за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», за який передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, повинен перевищувати 0,24 проміле.

Вказує, що у ОСОБА_1 під час зупинки виявлено вміст алкоголю в межах похибки, заявленої виробником алкотестера, що не тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що вищевикладене дії працівників поліції по направленню ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я були неправомірними, проте місцевий суд цьому правової оцінки не надав та не врахував при ухваленні постанови.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Шмайхеля А.К. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з матеріалами справи, 05 січня 2024 року о 07 год. 39 хв. на вул. Поштова, 2 в с. Тучин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ROVER 75», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest №6810". Результат огляду становить 0,23 проміле, що підтверджується тестом №5465 від 05.01.2024 року.

Разом з цим, відповідно до інструкції до приладу Drager Аlcotest 6810, похибка даного газоаналізатора становить: в діапазоні температури навколишнього середовища від -5.0 до +15.0 градусів Цельсія та діапазоні вимірювання концентрації етанолу 0-0.33 проміле абсолютна похибка вимірювання пристрою становить + 0,05 проміле; від +15.0 до +25.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить + 0,02 проміле; від +25.0 до +50.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить + 0,05 проміле.

За таких обставин, результат огляду ОСОБА_1 на місці зупинки 0,23 проміле не може безумовно свідчити про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат знаходиться в межах похибки технічного приладу.

У зв`язку з незгодою водія із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він був направлений на такий огляд до КНП "Гощанська багатопрофільна лікарня". Результат медичного огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Алкофор 205 складає 0,26 проміле, що вбачається з медичного висновку №1 від 05.01.2024 року.

Так, відповідно до інструкції до приладу Алкофор 205, границі допустимої похибки: від 0 до 0,25 мг/дм3 - 0,05 мг/дм3; понад 0,25 - 20%. Тобто похибка при результаті огляду 0,26 проміле становить 0,52 проміле.

З інструкції по експлуатації приладу Алкофор 205 вбачається, що однією з умов проведення вимірювання є використання змінних одноразових пластикових мундштуків для кожної особи, щодо якої проводиться перевірка. Тобто перед використанням одноразовий мундштук слід вийняти з індивідуальної упаковки.

Апеляційний суд зазначає, що з наявних у матеріалах справи відеозаписів проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі не зафіксовано розпакування індивідуальної упаковки мундштука.

Вищевказані обставини, з урахуванням результатів огляду ОСОБА_1 на місці зупинки автомобіля (0,23 проміле) викликають в апеляційного суду обґрунтовані сумніви щодо об`єктивного медичного освідування останнього.

Положення ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.

Суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

З огляду на те, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б безсумнівно свідчили про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд приходить до висновку, що його вина належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, при винесенні суддею місцевого суду оскаржуваної постанови, порушені принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, не досліджено всіх фактичних обставин справи, що призвело до хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шмайхеля А.К.в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович