Справа № 513/848/24
Провадження № 3/513/1066/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацевлаштованого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Арцизьким РВ ГУМВС України в Одеській області 05 січня 2007 року, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 560520, складеного 05 травня 2024 року поліцейським СРПП ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Донченком Д.О., ОСОБА_1 05 травня 2024 року о 19 годині 12 хвилин по вул. Дмитра Сирбу в с. Новоселівка Білгород-Дністровського району Одеської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, на неодноразові законні вимоги працівників поліції припинити протиправні дії не реагував, чим здійснив злісну непокору вимогам працівників поліції та допустив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим завчасно у судове засідання не з`явився. Зі складеним з приводу виявленого адміністративного правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення порушник ознайомився, йому були роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що зроблено відмітка та поставлено підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Причину своєї неявки суду не повідомив, клопотання про перенесення судового засідання, а також заперечення на складений протокол про адміністративне правопорушення суду не направив.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, не з`явився у судове засідання, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, подав заяву про слухання справи у його відсутність, вважає за необхідне розглянути справу у відсутність особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі наданих суду доказів.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Справа розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до такого.

За змістом ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 зазначеного Кодексу передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують або відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ст.185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також за вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконання ним службових обов`язків.

Тобто, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Єдиний доказ на підтвердження вини ОСОБА_1 , який надано суду та на якому ґрунтується адміністративний протокол є рапорт поліцейського.

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а виснував, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

З інформації, що міститься на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, вбачається лише погроза ОСОБА_1 заподіти собі тілесні ушкодження.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні "Енгель та інші проти Нідерландів" ЄСПЛ визначені критерії, за якими будь-яке правопорушення визнається кримінальним, а тому у ході його розслідування та судового розгляді повинна застосовуватись процедура, передбачена національним законодавством для кримінальних правопорушень. Одним із таких критеріїв є критерій тяжкості стягнення яке загрожує особі на вчинене правопорушення. Відповідно до санкції ст. 185 КУпАП за вчинення цього правопорушення передбачені стягнення у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт та арешту. Тобто види стягнень, які передбачені санкцією ст. 185 КУпАП відповідають відповідним видам кримінальних покарань. Наведене дає підстави стверджувати що за критерієм тяжкості стягнення адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 185 КУпАП відноситься до кримінальних правопорушень, а тому у ході провадження у цій справі підлягали застосуванню відповідні положення КПК України.

За змістом положень закону, які регламентують питання звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України), що за своєю правовою природою є подібним до закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, звільнення особи від кримінальної відповідальності із цієї підстави здійснюється виключно за згодою обвинуваченого. У випадку відсутності такої згоди суд зобов`язаний провести судовий розгляд у повному обсязі та ухвалити рішення або про визнання особи винною у вчиненні правопорушення, або про ухвалення виправдувального для особи рішення (ч.8 ст. 284 КПК України). Застосування цих положень КПК України до справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 185 КУпАП указує на те, що у випадку не доведення наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП суд зобов`язаний був закрити провадження із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

За такого, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.247,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В. С. Миргород