ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1043/24 Справа № 175/3131/24 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 30 січня 2024 року о 10.59 год. за адресою: м. Краматорськ на перехресті вул.Шкільна та вул.Залізнична водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мітсубісі державний номер PKII EYC з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляд на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, що зафіксовано на боді камеру №472843, 473873. Тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку вважаючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, суд прийняв рішення без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування вказує, що він є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, його військова частина перебуває в районі виконання бойових завдань в Донецькій області. 30 січня 2024 року він разом із своїм безпосереднім командиром перебували в автомобілі, якого викликало вище командування. О 10:50 того ж дня до автомобіля підійшли співробітники поліції з вимогою надати документи для перевірки. Після перевірки документів співробітники поліції зажадали оглянути автомобіль на предмет наявності заборонених речей, на що їм було надано доступ до салону та багажнику автомобіля. Працівники поліції повідомили, що він веде себе «неадекватно» та звинуватили у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Він не погодився з таким звинуваченням, через що ситуація перейшла у стан конфлікту.

Вказує, що співробітники поліції то вмикали відеореєстратор, то вимикали.

Він відмовився їхати на огляд з працівниками поліції в через те, що їх безпідставно затримали більше ніж на годину, вигадуючи кожного разу нові приводи для цього, а також у зв`язку з необхідністю виконати наказ безпосереднього командира та вищого командування.

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, він повідомив про це свого безпосереднього командира ОСОБА_2 , а той в свою чергу доповів про подію командуванню військової частини. Після доповіді він отримав усний наказ доставити мене до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. Того ж дня я пройшов медичний огляд в комунальному некомерційному підприємстві «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ». Згідно висновку № 166 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після проведеного огляду, інтерпретації клініко-апамнсстичних даних та додаткового обстеження встановлено, що я ознак сп`яніння не маю. Тверезий.

Після проведеного огляду один примірник висновку я передав співробітникам поліції, на що мені сказали, що я можу бути вільним, протокол до суду направляти не будуть, оскільки я довів, що я тверезий. Оскільки я не отримував жодного повідомлення з суду, ані у вигляді смс-повідомлення, ані через портал «Дія», я вважав, що протокол дійсно анульований.

Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у адміністративній справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився, незважаючи на те, що про розгляд справи був сповіщений належним чином та завчасно. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не надійшло, що на думку суду першої інстанції дозволило суду розглянути справу у відсутність цієї особи, оскільки положення ст. 268 КУпАП не містять вимоги щодо обов`язкової участі означеної особи при розгляді справи в суді.

Також судом зазначено, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись, оскільки виходячи з вимог національного законодавства у разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у двох випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№735571 від 30.01.2024 р. зазначено дату розгляду справи у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області 28.02.2024р. о 10 годині. А згідно наявних матеріалів справи штемпеля суду, про отримання матеріалів справи 29.02.2024р. та протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 29.02.2024р. тобто після дати повідомленої ОСОБА_1 у протоколі даті слухання справи. (а.с.1,7)

Матеріали справи не містять доказів своєчасного сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату та час розгляду справи.

Наявне у матеріалах справи повідомлення від 29.02.2024 р. ніяким чином не підтверджує його дійсне направлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, та отримання цього повідомлення. (а.с.8)

Апеляційний суд вважає, поспішними висновки суду першої інстанції, що неявка до суду ОСОБА_1 , є спробою до затягування судового розгляду з метою уникнення відповідальності. Адже судом призначався розгляд справи лише раз, суд не з`ясував причини не явки до суду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та у матеріалах справи відсутні будь які спроби оповістити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи.

Обґрунтовуючи свої висновки про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду справи ОСОБА_1 , суд першої інстанції вказує, що крім іншого, за допомогою офіційного веб-порталу «Єдиний державний реєстр судових рішень», будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. Апеляційному суду не зрозуміле таке посилання суду першої інстанції, оскільки після надходження матеріалів справи щодо ОСОБА_1 до суду першої інстанції та до постановлення остаточного рішення по справі, суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ніяких письмових рішень не виносив, які були наявні у вказаному суддею веб-порталу «Єдиний державний реєстр судових рішень», та в яких зазначалось про дату, час та місце розгляду справи.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає поспішними висновки суду першої інстанції про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді, передбачені законом ст.268 КУпАП, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову та приймає нову постанову.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ст.130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само якщо особа відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою часиною складу зазначеного правопорушення.

Крім того відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, апеляційним розглядом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№735571 від 30.01.2024 р. хід спілкування працівників поліції з водієм проводився із застосуванням відеозапису.

Згідно відеозапису на диску наявного у матеріалах справи, водія ОСОБА_1 , який у військовій формі, керував автомобілем Мітсубісі державний номер PKII EYC, 30 січня 2024 року о 10.59 год. за адресою: м. Краматорськ на перехресті вул.Шкільна та вул.Залізнична, його було зупинено працівниками поліції та проведено поверхневий огляд його речей та автомобіля, з використанням службового пса, який начебто якось реагував на штани ОСОБА_1 . Після чого працівники поліції, без повідомлення водія ОСОБА_1 , про виявлення у водія ними ознак сп`яніння, та не зазначення таких ознак сп`яніння, о 11 годині 07 хв. поліцейський запитав чи готовий водій ОСОБА_1 проїхати до наркології, на що ОСОБА_1 надав свою згоду.

Після чого працівник поліції спілкуючись з іншим працівником поліції, запитав декілька разів «есть смисл наркологію їхати». О 11 годині 09 хв. працівник поліції просить водія ОСОБА_1 відійти, а інший працівник поліції вимикає фіксацію їх спілкування.

Після чого о 11 годині 55 хв. фіксація на бодікамеру знову продовжується, тобто після 45 хв., де о 11 годині 56 хв. на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, водій відповідає, що як його командир скаже їхати йому чи ні. Поруч стоячий громадянин у військовій формі, який згідно відеозапису є командиром ОСОБА_1 , наказує йому відмовитись. Після чого водій ОСОБА_1 , будучі військовослужбовцем, виконує наказ командира та надає свою відмову працівнику поліції. Після чого працівник поліції складає документи по справі та ознайомлює ОСОБА_1 зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення.

На думку апеляційного суду, зафіксована поведінка працівників поліції та їх розмови між собою, на наданих працівниками поліції відеозаписах, вказують про відсутність виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння у водія, що вказує, на незаконну вимогу працівників поліції пройти огляд водієм у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, за відсутністю в нього виявлення працівниками поліції таких ознак будь якого сп`яніння.

Також за весь час зафіксованого на відеозаписі спілкування водія з працівниками поліції, останні не повідомляли які саме ознаки сп`яніння виявлені ними у водія. Та вказані ознаки були лише зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення.

На думку апеляційного суду у наявному в матеріалах справи відеозапису, у водія ОСОБА_1 не зафіксовано ознак сп`яніння які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення мови, порушення координації рухів.

Також апелянтом ОСОБА_1 до апеляційної скарги був доданий висновок №166 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 30.01.2024 складеного о 13:47 щодо ОСОБА_1 . Згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 ознак сп`яніння не має, тверезий. (а.с.18)

Рапорт працівника поліції лише дублює обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та не доводять провину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, з урахуванням вище наведеного.

За наведених вище обставин фіксування лише самої відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та підписання протоколу, зводиться до формального підходу складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки цій обставині має передувати перевірка законності відповідних вимог з боку працівників патрульної поліції водієві.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№735571 від 30.01.2024 р., за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.

Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя