Справа № 471/593/24
Провадження №3/471/285/24
Номер рядка звіту 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2024 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Гукова І.Б., за участю секретаря Прокопчук Н.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення;

встановив:

14.05.2024 року в провадження Братського районного суду Миколаївської області надійшли справи про адміністративне правопорушення № 471/593/24 (провадження № 3/471/285/24) та № 471/594/24 (провадження № 3/471/286/24) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи той факт, що справи про адміністративні правопорушення вчиненні однією особою вважаю за необхідне об`єднати справи в одне провадження.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 893072 від 25.04.2024 року, 25.04.2024 року о 12 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 за місцем мешкання АДРЕСА_1 , вчинив факт домашнього насильства в сім`ї відносно своєї племінниці гр ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні словами нецензурної лайки, образливими словами, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 893058 від 25.04.2024 року, 25.04.2024 року о 12 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи в спільному домоволодінні АДРЕСА_1 ,в ході сварки висловлювався на адресу сестри ОСОБА_3 нецензурною лайкою, хапав за одяг та руки, на зауваження не реагував, чим міг завдати шкоду психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_3 .. Чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи суд вирішив наступне.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, -тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Обставини скоєння правопорушення, підтверджуються даними протоколів, заявами потерпілих та їх поясненнями.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 , суд виходив із положень Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства ( далі Закон).

Зокрема, із положень п. 3 ст. 1 Закону, згідно яких домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У свою чергу, особа, яка постраждала від домашнього насильства це - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі ( п. 8 ст. 1 Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.(п. 17 Закону).

А психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( п. 14 Закону).

У цьому контексті, суд ураховував той факт, що потерпілі мала побоювання за свою безпеку, поза як, звернулись до органу Національної поліції, що достовірно установлено судом із їх заяв.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні в ході слухання справи доведено вину ОСОБА_1 , в скоєні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При призначенні покарання, суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, з урахуванням усіх обставин, суд вважає необхідним призначити, передбачене санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 36, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення № 471/593/24 (провадження № 3/471/285/24) та № 471/594/24 (провадження № 3/471/286/24) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, об`єднати в одне провадження та присвоїти загальний № 471/593/24 (провадження № 3/471/285/24).

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 та призначити покарання у вигляді десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Суддя - Гукова І.Б.