Справа № 456/5730/23
Провадження № 3/456/41/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Шрамко Р. Т. , розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу серії ААД №653180 від 04.11.2023, 04.11.2023 о 03 год. 00 хв., в м. Стрий, вул. Вокзальна, 7, перехрестя з проспектом Чорновола Львівської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ауді А6» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, не чітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння кольору обличчя, не стійка хода, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6820 ARLS-0195 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП за обставин, викладених у протоколі заперечив та пояснив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б доводили, що він керував автомобілем, перебував у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Дійсно цього дня був в товариша. В нього закінчились сигарети і разом з ним поїхали в магазин в сторону вокзалу. Коли їхали по проспекту Чорновола, побачили, що немає проїзду. Коли розвертались автомобілем, зачепили бампером дерево. Оскільки автомобіль гна якому вони їхали, не був у власності ні ОСОБА_2 ні його товариша, тому подзвонили до власника і чекали на нього щоб той підійшов. Коли стояли до них підійшла поліція, попросили документи, та попросили від`їхати. ОСОБА_1 , сказав, що не водій та наголошував поліцейським, однак на це поліцейські не реагували. Потім, сказали пройти тест, на що не погодився та повторно наголошував, що не водій, а пасажир. Потім поліцейські пішли на вокзал, підійшли до свідків, з ними щось розмовляли. Яким чином на нього правниками поліції було складно протокол йому не зрозуміло, а тому своєї просини не визнає.

Адвокат Юрків Р.Р., в судовому засіданні вину ОСОБА_1 , заперечила, подала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. У свою чергу, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння алкогольного чи наркотичного. Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом. Визначальними для кваліфікації діяння за статтею 130 КУпАП є встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій. При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, а відтак зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування особою, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння алкогольного чи наркотичного. Таким чином, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КпАП України. Звертаємо увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.І ст.130 КУпАП, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Більше того, матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відеофіксація правопорушення записувалась на нагрудні боді камери 1844 та 1836. Із долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника патрульної поліції №01836 (001836), не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки AUDI А-6 д.н.з НОМЕР_1 , в тому числі 04.11.2023 року о 03 год 00 хв, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Більше того, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 04.11.2023 року о 03 год 00 хв не зафіксовано на жодних відеореєстраторах працівників патрульної поліції, які згадуються у протоколі і знаходяться у матеріалах справи.

У свою чергу, відеозапис з нагрудної боді камери за №01836 (001836) розпочинається зображенням як працівник патрульної поліції рухається до автомобіля, який не рухається, а припаркований. Поруч згаданого транспортного засобу, стоїть гр. ОСОБА_1 . ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не виходив із цього автомобіля (зі сторони водія), натомість стояв ззаду автомобіля. В подальшому, прослідковується як між працівником патрульної поліції та ОСОБА_1 розпочалась розмова та перевірка документів. Із відеоматеріалу патрульної поліції, яке зафіксоване на камеру за №01836 (001836) прослідковується те, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння. У свою чергу, на відповідну пропозицію ОСОБА_3 неодноразово повідомив, що він не водій транспортного засобу. Разом з цим, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовляється, але оскільки він не водій цього, а являється пішоходом (особою, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами) не бачить правових підстав для проходження ним огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Таке твердження неодноразово було висловлене особисто ОСОБА_4 .

З урахуванням викладеного, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП. На підставі наведеного просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснив, що 04.11 близько 03 год., був на вокзалі, зустрічав знайомого. До нього підішли працівники поліції та покликали бути свідком, що водій відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Пояснення, які долучені до матеріалів справи, підписав, однак їх не перечитував. Особисто не бачив, що ОСОБА_1 , керував автомобілем і був зупинений працівниками поліції.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №653180 від 04.11.2023 та дослідивши долучені до нього матеріали, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які керували транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особа яка керує транспортним засобом, та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 3 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. П.4 цієї ж Інструкції передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно п. 5,6,8 розділу 2 даної інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

При цьому, відповідно до п. 6. розділу I, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ст. 31 Закону України „Про Національну поліціюполіція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотриманняПравил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фотоі кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затвердженанаказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таки чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Відповідно до протоколу серії ААД №653180 від 04.11.2023, 04.11.2023 о 03 год. 00 хв., в м. Стрий, вул. Вокзальна, 7, перехрестя з проспектом Чорновола Львівської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ауді А6» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, не чітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння кольору обличчя, не стійка хода, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6820 ARLS-0195 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника патрульної поліції №01836, не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки AUDI А-6 д.н.з НОМЕР_1 . Крім того, керування транспортним засобом ОСОБА_1 04.11.2023 року о 03 год 00 хв не зафіксовано на жодних відеореєстраторах працівників патрульної поліції, які згадуються у протоколі і знаходяться у матеріалах справи.

З відеозапису з нагрудної боді камери за №01836 (001836), вбачається, що як працівник патрульної поліції рухається до автомобіля, який не рухається, а припаркований. Поруч транспортного засобу, стоїть гр. ОСОБА_1 . ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не виходив із цього автомобіля (зі сторони водія), стояв ззаду автомобіля.

Крім того, із відеоматеріалу патрульної поліції, ОСОБА_1 , неодноразово повідомляв, що він не водій транспортного засобу та ним не керував, що також підтвердив свідок ОСОБА_5 , в своїх поясненнях наданих в судовому засіданні.

Зважаючи на наведене, наявними доказами неможливо встановити винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, з доведенням цього факту поза всяким розумним сумнівом.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 рокуN 23-рп/2010конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України).Конституція Українивизначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбаченихКонституцією України(частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд Українина підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що у зв`язку з відсутністю у справі належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, тому у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Р. Т. Шрамко