ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4438/23 Номер провадження 33/814/505/24Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.

з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сащенка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 10 січня 2024 року про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч.1 ст.139 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ТОВ «Десна АС»,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ТОВ «Десна АС» визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.139 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850( вісімсот п`ятдесят )грн на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605.60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 20 листопада 2023 року о 08:30 год. на 331 км автодороги Київ-Харків-Довжанський, керуючи транспортним засобом «Renault Magnum 480» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись зі сторони м. Київ в напрямку м. Полтава, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на металеве дорожнє огородження (відбійник) після чого відбулося перекидання напівпричепу «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, вантаж та металеве дорожнє огородження (відбійник) довжиною 62 метри, отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.12.1, п.1.5, 8.12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10жовтня2001року№1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та ч.1 ст.139 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 10 січня 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Сащенко Ю.В. в судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Мотиви суду

Відповідно до з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст.9, 247 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення ДТП) адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна .

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно з п 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно п.12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 505893 від 20 листопада 2023 року, вбачається, що 20 листопада 2023 року о 08:30 год. на автодорозі Київ-Харків-Довжанський,331 км, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Magnum 480» д.н.з. НОМЕР_1 ,з напівпричепом «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись зі сторони м. Київ в напрямку м. Полтава, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на металеве дорожнє огородження (відбійник) після чого відбулося перекидання напівпричепу «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, вантаж та металеве дорожнє огородження (відбійник), отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Тобто ОСОБА_1 своїми діями, які виразились у порушенні ПДР при керуванні автомобілем, вчинив пошкодження транспортного засобу, що охоплюється диспозицією вказаної вище статті.

За змістом ч.1 ст.139 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Так, в п 1.5 ПДР України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п 8.12 ПДР України забороняється самовільно встановлювати, знімати, пошкоджувати чи закривати дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху (втручатись у їх роботу), розташовувати плакати, афіші, рекламні носії та встановлювати пристрої, які можуть бути прийняті за знаки та інші пристрої регулювання дорожнього руху або можуть погіршити їх видимість чи ефективність, осліпити учасників дорожнього руху, відволікти їхню увагу і поставити під загрозу безпеку дорожнього руху.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №628167 від 20 листопада 2023 року, вбачається, що 20 листопада 2023 року о 08:30 год. на автодорозі Київ-Харків-Довжанський,331 км, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Magnum 480» д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 пошкодив 62 (шістдесят два) метри металевого огородження проїзної частини (відбійника). Тобто ОСОБА_1 під час керування автомобілем, внаслідок порушення ПДР, а саме п. 1.5 та 8.12 ПДР України, було пошкоджено металеве дорожнє огородження (відбійник).

З огляду на наведене в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 139 КУпАП, оскільки останній однією своєю дією вчинив одночасно два правопорушення, відповідальність за які передбачено різними статтями КУпАП.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст. 139 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом «Renault Magnum 480» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на металеве дорожнє огородження (відбійник) після чого відбулося перекидання напівпричепу «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, вантаж та металеве дорожнє огородження (відбійник) довжиною 62 метри, отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дана обставина підтверджується схемою місця ДТП від 20 листопада 2023 року, з якої вбачається, що стан покриття проїзної частини був засніжений, однак водій ОСОБА_1 не врахував дану обставину, не обрав безпечної швидкості, відтак не міг постійно контролювати рух транспортного засобу та здійснив наїзд на дорожнє огородження після чого відбулося перекидання напівпричепу «Schmitz».

Посилання скаржника, що він рухався по вкритій снігом проїзній частині та потрапив на ділянку ожеледиці, яка знаходилась під снігом та незважаючи на невелику швидкість транспортний засіб стало заносити в сторони після чого сталося зіткнення лівої передньої частини автомобіля з дорожнім відбійником, що опинився в аварійній ситуації, яка була створена бездіяльністю дорожньої експлуатаційної служби, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки з схеми дорожньо-транспортної пригоди, чітко вбачається, що стан покриття проїзної частини був засніжений, однак відсутні посилання, щодо ожеледиці на проїзній частині, що в свою чергу спростовує доводи ОСОБА_1 .

Більше того, письмові пояснення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 взагалі не містять жодних посилань, що він потрапив на ділянку дороги, яка була вкритою льодом.

Згідно ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Апеляційний суд зауважує на тому, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду. В даній справі судом не приймалося рішення про призначення авто-технічної експертизи, оскільки суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про призначення по справі судово-технічної експертизи. В свою чергу, останнім не було наведено належних мотивів того, яким чином висновки експертизи можуть вплинути про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та чому іншими доказами неможливо встановити обставини та зазначив, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів на підставі яких суд можєе прийняти рішення у справі без залучення експертів.

Висновок експерта за результатами проведення автотехнічного експертного дослідження № 012-05(Д)/24 від 07 травня 2024 року, який долучений захисником ОСОБА_1 адвокатом Сащенком Ю.В. до апеляційної скарги, було проведено судовим експертом ОСОБА_3 за заявою адвоката Сащенка Ю.В.

Аналізуючи зміст згаданого висновку експертного дослідження апеляційний суд звертає увагу на те, що на питання чи мав технічну можливість водій автомобіля «Renault Magnum 480» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 уникнути зіткнення з металевим бар`єрним огородженням на 331 км +900м автомобільної дороги «Київ-Харків-Довжанський» шляхом екстреного гальмування експерт дав відповідь що вирішити дане питання не є можливим, а технічна можливість уникнення зіткнення з перешкодою виключно власними діями водія ОСОБА_1 не визначалася. Таким чином, даний висновок не виключає вини водія ОСОБА_1 у вчиненні ДТП.

У свою чергу, належне обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 вини в достатній мірі підтверджується даними з протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 505893 від 20 листопада 2023 року та серії ААД №628167 від 20 листопада 2023 року (а.с.1,20); схемою місця ДТП від 20 листопада 2023 року, підписаної ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та застережень (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.3) та рапортом працівника поліції (а.с.4).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди і пошкодження автомобільних споруд та відповідно події і складу адміністративних правопорушень, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.139 КУпАП.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та правильною кваліфікацію його дій за ст.124 та ч.1 ст.139 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та пошкодження дорожніх споруд.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 10 січня 2024 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко