Єдиний унікальний номер 448/867/23
Провадження № 3/448/13/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

(повний текст)

10.05.2024 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі судового засідання Рушеляк Г.С., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Тиндика Р.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за ч.5 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

І. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

ОСОБА_1 10.05.2023 року о 23:15 год. на 50 км + 800м автодороги М-11 Львів-Шегині (м.Судова Вишня Яворівського району Львівської області), керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Peugeot 406», номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території (АЗС) не надав переваги в русі автомобілю марки «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та був змушений застосувати екстрене гальмування для забезпечення безпеки дорожнього руху. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.1.5, п.2.3 «б», п.2.3 «д», п.10.2 Правил дорожнього руху України.

Він же, 10.05.2023 року о 23:15 год. на 50 км + 800м автодороги М-11 Львів-Шегині (м.Судова Вишня Яворівського району Львівської області) керував транспортним засобом - автомобілем марки «Peugeot 406», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ІІ. Позиція учасників справи.

Захисником ОСОБА_1 - адвокатом Тиндиком Р.В. скеровано письмові пояснення, у яких сторона захисту покликається на наступні доводи: відносини, з приводу яких поліцейським складені адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 , регулюються ст.ст.19, 59, 62 Конституції України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини /Право на справедливий суд/, ст.7, 251, 256, 268 КУпАП, постановою КМ України №1103 від 17.12.2008р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735; саме вищезазначеними нормативними документами встановлено як має діяти поліцейський та медичний працівник у відповідній ситуації для того щоб було дотримано вимоги ст.19 Конституції України, ст.7 КУпАП, а зібрані докази були належними та допустимими для звинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП. В частині обвинувачення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №262881 від 11.05.2023 року), сторона захисту зазначає, що з вищевказаного протоколу відомо, що ОСОБА_1 звинувачується в порушенні п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.2, 2.3 Правил дорожнього руху (створення аварійної обстановки) та його дії кваліфіковано за ч.4 ст.122 КУпАП; однак ч.4 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за «перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину», чого зафіксовано не було; відповідно до абз. 1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі; як зазначено вище, в протоколі не правильно зазначено кваліфікацію вчиненого правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , чим порушено вимоги ст. 256 КУпАП, зокрема в частині правильного визначення нормативного акту, тому такий являється неналежним доказом в розумінні ст.251 КУпАП; крім того, поліцейський ОСОБА_3 в судовому засіданні ствердив, що він помилково вказав неправильну кваліфікацію, що підтверджується наданим ним рапортом, тобто проявив неуважність при складанні протоколу; однак, чинним законодавством не передбачено внесення змін в протокол про адміністративне правопорушення шляхом подання рапорту, сам факт подачі такого рапорту свідчить про порушення ст.19 Конституції України та ст.7 КУпАП, в частині дотримання суворого додержання законності; крім того, відповідальність за вчинення аварійної обстановки кореспондується з правопорушеннями, передбаченими ч.ч.1-4 ст.122 КУпАП, однак жодних доказів вчинення правопорушення, передбачених ч.ч.1-4 ст.122 КУпАП. - немає. В частині обвинувачення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 088450 від 11.05.2023 року), сторона захисту зазначає, що відповідно до абз.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я; у вчиненні вказаного правопорушення ОСОБА_1 винним себе не визнав, оскільки було порушено конституційне право на правову допомогу, гарантовану ст.59 Конституції України, п.«с» ч.3 ст.6 Європейської конвенції з прав людини, та ст.268 КУпАП, а саме в частині забезпечення права на правову допомогу; так ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на правову допомогу, для забезпечення права на захист від обвинувачення в Україні діє адвокатура; відповідно до п.«с» ч.3 ст.6 Європейської конвенції з прав людини, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; як вбачається з відеодоказу, дослідженого в судовому засіданні, ОСОБА_1 заявив клопотання про надання йому правової допомоги, однак цього не було забезпечено, про що останній зробив запис в протоколі про адміністративне правопорушення; окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №088450 від 11.05.2023 року, так і серії ААД №262881 від 11.05.2023 року, особі не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить відсутність підпису у відповідній графі; перед процедурою і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України), а тому в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави вважати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами; порядок проведення огляду в медичному закладі та оформлення його результатів, врегульовано розділом 3 зазначеної вище Інструкції; зокрема п.16 розділу 3 Інструкції встановлено, що за результатами огляду на підставі акта медичного огляду видається відповідний висновок (наявний у справі); таким чином «висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» видається на підставі Акта медичного огляду, який складається в одному екземплярі; п.19 розділу 3 Інструкції встановлено обов`язкове складання Акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, така форма акту наведена в додатку 3 до Інструкції, є її частиною і відповідною медичною документацією; як вбачається з форми вказаного акту, серед інших відомостей в ньому зазначається: номер, дата заповнення та година, дата і точний час огляду, час обстеження, обстеження через 20 хв., час обстеження; в п.18 Акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначається: час обстеження, назва спеціального технічного засобу, за наявності його номер, дата його останньої повірки, результат обстеження; як зазначено в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції без номера від 09.06.2020р. він був заповнений 11 травня 2023 року о 00 год. 50 хв.; відповідно в п.6 вказаного акта зазначено дату та точний час огляду - 11 травня 2023 року о 00 год. 50 хв.; в той же час порядком проведення огляду в медичному закладі, а саме пунктом 18 в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено необхідність проведення двох обстежень з інтервалом 20 хв.; як зазначено в Акті без номера від 11.05.2023р. (п.18), перше обстеження було проведено о 01 год. 07 хв. (наявна розбіжність в часі зазначеному в п.6 та п.18), друге обстеження взагалі не проводилось; таким чином, матеріалами справи підтверджено, що друге обстеження не було проведено через 20 хв., після заповнення Акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції без номера від 11.05.2023 року, який був заповнений 11.05.2023 року о 00 год. 50 хв., виникло питання, як показник часу зазначений в п. 18 /01:07 год. попав в Акт, який був заповнений о 00 год. 50 хв.; з вказаного акта неможливо чітко встановити дату повірки спеціального технічного приладу; в матеріалах справи відсутня і роздруківка з драгера. Сторона захисту ставить під сумнів пред`явлене ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні ним правопорушень, передбачених ч.4 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з положень ст.62 Конституції України, в силу принципу презумпції невинуватості в зв`язку з порушенням положень ст.268 КУпАП, розділу 3 Інструкції, оскільки огляд проведений з порушенням. З огляду на наведене, сторона захисту просить закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 10.05.2023 року у нічний час у зазначеному в протоколі місці він виїжджав автомобілем з прилеглої території на дорогу, де стояли вантажні автомобілі та була обмежена видимість. При виїзді керований ним автомобіль «заглох», у зв`язку з чим поїхав автомобілем назад. В той момент до нього під`їхали поліцейські, які згодом сказали пройти йому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Відповів їм, що має бажання скористатися допомогою юриста, однак такі йому відмовили. Він не проходив огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, а разом з поліцейськими поїхав у медичний заклад в м.Мостиська, а потім в медичний заклад у м.Львові, де пройшов огляд на стан сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Тиндик Р.В. в судовому засіданні просить суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.5 ст.122 КУпАП, покликаючись на доводи і мотиви, що викладені ними у письмових поясненнях, які містяться у матеріалах справи.

Поліцейський ОСОБА_3 , який складав відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №088450 від 11.05.2023 року та серії ААД №262881 від 11.05.2023р., у судовому засіданні пояснив, що 11.05.2023р. в нічний час у складі екіпажу здійснював патрулювання. Під час патрулювання в службовому автомобілі він ( ОСОБА_3 ) перебував на сидінні пасажира. Близько 23 год. патрулювали автодорогу М-11 Львів-Шегині та о 23.15 год. на 50 км + 800м вказаної автородороги водій автомобіля марки «Peugeot 406», номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 створив аварійну обстановку, зокрема виїхав з прилеглої території на головну дорогу, не надавши переваги їхньому (поліцейських) службовому автомобілю, який рухався саме по головній дорозі, внаслідок чого водій їхнього службового автомобіля ОСОБА_2 змушений був застосувати екстрене гальмування. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 фактично опинився посередині смуги руху, якою вони (поліцейські) слідували. В подальшому, в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, блідість, нестійку ходу. Запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак водій відмовився від проходження такого огляду. Після цього запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що такий погодився. Водій висловлював бажання скористатись правовою допомогою адвоката, однак у даній ситуації не віднайшли підстав для обов`язкового залучення такого. Водій ОСОБА_1 не затримувався, протокол про затримання відносно нього не складався, ними (поліцейськими) не вчинялися відносно ОСОБА_1 і будь-які інші дії, при вчиненні яких законодавством передбачене обов`язкове залучення захисника-адвоката. Наведене, на його (поліцейського) переконання, не свідчить про їхні дії як такі, що спрямовані на відмову в забезпеченні особі права на юридичну допомогу. Прибули з водієм ОСОБА_1 для огляду в Мостиський медичний заклад, де їм пояснили, що не проводять оглядів водіїв на стан сп`яніння. З огляду на наведене, доставили даного водія у м.Львів в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», де такий пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого було складено відповідний висновок, у якому лікар підтвердив, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Як наслідок, за допущені порушення правил дорожнього руху відносно водія ОСОБА_1 були складені відповідні протоколи про адміністративні правопорушення.

ІIІ. Застосоване судом законодавство.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із відповідними змінами), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 вказаних Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.5 Правил передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п.2.3 «б» та п.2.3 «д» Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У п.10.2 Правил зазначено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Диспозицією ч.5 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст.266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Згідно положень ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І зазначеної вище Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно п.9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ІV. Оцінка обставин справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , доводи його захисника, пояснення поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №262881 від 11.05.2023р., зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 10.05.2023 року о 23:15 год. на 50 км + 800м автодороги М-11 Львів-Шегині (м.Судова Вишня Яворівського району Львівської області), керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Peugeot 406», номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території (АЗС) не надав переваги в русі автомобілю марки «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та був змушений застосувати екстрене гальмування для забезпечення безпеки дорожнього руху. У даному протоколі, зокрема у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» наявні пояснення ОСОБА_1 наступного змісту: «вважаю себе винуватим»;

- рапортом інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП Голубець Ю. від 12.05.2023р., з якого слідує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №262881 за ч.4 ст.122 КупАП відносно ОСОБА_1 11.05.2023р. ним ( ОСОБА_4 ) було допущено неправильну кваліфікацію діяння, зокрема зазначено ч.4 ст.122 КУпАП замість вірної ч.5 ст.122 КУпАП. Враховуючи наведене, вважати вірною кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП;

- рапортом інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП Голубець Ю. від 11.05.2023р., з якого слідує, що 10.05.2023р.під час патрулювання автодороги М-11 Львів-Шегині, 50 км+800м, м.Судова Вишня на службовому автомобілі марки «Toyota Prius» під керуванням водія ОСОБА_2 було застосовано екстрене гальмування для забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot 406», номерний знак НОМЕР_1 , під час виїзду з прилеглої території не надав переваги в русі зазначеному службовому автомобілю. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, блідість шкіри обличчя, нестійка хода). На підставі наказу МВС/МОЗ №1452 ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він не погодився, а виявив бажання їхати на освідування в медичний заклад, де згідно висновку лікаря-нарколога встановлено, що водій перебував стані алкогольного сп`яніння. Роз`яснивши водію ОСОБА_1 положення ст.63 Конституції України, ст.268 та 265-1 КУпАП було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №262881 та серії ААД №088450;

- поясненнями поліцейського ОСОБА_3 , який в судовому засіданні пояснив, що 11.05.2023р. в нічний час у складі екіпажу здійснював патрулювання. Під час патрулювання в службовому автомобілі він ( ОСОБА_3 ) перебував на сидінні пасажира. Близько 23 год. патрулювали автодорогу М-11 Львів-Шегині та о 23.15 год. на 50 км + 800м вказаної автородороги водій автомобіля марки «Peugeot 406», номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 створив аварійну обстановку, зокрема виїхав з прилеглої території на головну дорогу, не надавши переваги їхньому (поліцейських) службовому автомобілю, який рухався саме по головній дорозі, внаслідок чого водій їхнього службового автомобіля ОСОБА_2 змушений був застосувати екстрене гальмування. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 фактично опинився посередині смуги руху, якою вони (поліцейські) слідували;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , з яких відомо, що 10.05.2023р. близько 23 год.15 хв. він, керуючи автомобілем марки «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні, на відрізку автодороги М-11 Львів-Шегині, 50 км+800м, рухався в напрямку с.Шегині, проїжджаючи біля АЗС. Перед ним, з прилеглої території виїхав автомобіль марки «Peugeot» на польській реєстрації, не надавши йому (водію ОСОБА_2 ) переваги в русі, та такий зупинився на його ( ОСОБА_2 ) смузі руху. Він ( ОСОБА_2 ) змушений був вдаватись до екстреного гальмування та переключення фар дального світла. Такими діями водій ОСОБА_1 створив йому ( ОСОБА_2 ) аварійну обстановку;

- відеозаписом (відео файлами), який міститься на СD-диску, та з якого вбачається, що 11.05.2023р. о 23.13 год. поліцейські слідують службовим автомобілем по дорозі попри автомобілі, які стоять в черзі. В цей час з території заправки виїжджає автомобіль марки «Peugeot» на польській реєстрації. Водій поліцейського автомобіля різко гальмує та зупиняє автомобіль. Після цього поліцейський підходить до водія зазначеного автомобіля та вимагає пред`явити документи. У відповідь водій пред`являє документи та представляється ОСОБА_1 ;

- іншими матеріалами справи.

Вказані вище докази є чіткими, узгоджуються між собою та в матеріалах справи відсутні докази, які б їх спростовували. Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів на думку суду відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП. Крім того, суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , зазначені ним у протоколі у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», у яких такий взнав себе винуватим у вчиненні зазначеного порушення.

Не заслуговують на увагу твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не порушувались вимоги правил дорожнього руху, оскільки такі спростовуються вищенаведеними доказами, котрі є логічними та послідовними, і у сукупності повністю відтворюють обставини порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, в тому числі правил, що регулюють порядок виїзду на дорогу з прилеглих територій, що спричинило створення ним аварійної обстановки.

Щодо доводів захисника ОСОБА_1 адвоката Тиндика Р.В. з приводу того, що чинним законодавством не передбачено внесення змін в протокол про адміністративне правопорушення шляхом подання рапорту та що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.ч.1-4 ст.122 КУпАП, до яких відповідно відсилає ч.5 ст.122 КУпАП, то вказані пояснення та доводи суд оцінює, як частину способу захисту, спрямовану на уникнення відповідальності за вчинене ОСОБА_1 правопорушення.

Суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги п.1.5, п.2.3 «б», п.2.3 «д» та п.10.2 Правил дорожнього руху України та такі його дії призвели до створення аварійної обстановки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, є доведена.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, також повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №088450 від 11.05.2023р., який підписаний особою, щодо якого такий складений ОСОБА_1 ;

- висновком щодо результатів огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000977 від 11.05.2023р., з якого відомо, що за результатами огляду ОСОБА_1 лікар дійшов висновку про те, що такий ( ОСОБА_1 ) перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.05.2023р., згідно якого у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 1,75‰, огляд проводився за допомогою приладу «Драгер 6820», в акті зазначена дата останньої повірки вказаного приладу;

- відеозаписами з місця події, а також з медичного закладу.

Наявні у матеріалах справи відеозаписи з місця події і з медичного закладу відображають обставини події адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказують на те, що оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння. Поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки, на що він не погодився, натомість погодився пройти огляд в медичному закладі. При цьому у медичному закладі водій ОСОБА_1 повідомляв, що вживав алкогольні напої (пиво/літру пива). Крім того, відеозаписами підтверджено, що водій ОСОБА_1 неодноразово вживав заходів з метою «домовлення з поліцейськими», при цьому у спілкуванні з іншими особами (поліцейськими, лікарем) вимова ОСОБА_1 є нечіткою та незрозумілою.

Також дослідженими судом відеозаписами підтверджено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений належним чином. Так, згідно відеозапису з медичного закладу, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою технічного приладу та він погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі за допомогою технічного приладу.

Основою медичного висновку з питання станів, що пов`язані зі споживанням алкоголю, повинні бути дані всебічного медичного огляду. Після його завершення проводиться відбір повітря, що видихається або біологічних рідин організму для дослідження їх на наявність алкоголю.

Зазначене узгоджується з Інструкцією, а саме змістом Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який є додатком до неї.

Суд вважає, що у даному випадку вказані заходи були здійснені лікарем КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень». З Акту також відомо, що в медичному закладі ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер 6820», який показав позитивний результат 1,75‰. Таким чином, при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння використано спеціальний технічний прилад, а тому відсутні підстави вважати висновок, що складений лікарем, недійсним.

Також, суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників медичного закладу.

Наведена вище сукупність доказів повністю спростовує доводи захисту про відсутність належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Судом також враховується те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього,- суду не скеровував.

Суд не приймає до уваги доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить відсутність підпису у відповідній графі; перед процедурою і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України) з тих підстав, що зазначені доводи віднайшли своє спростування дослідженими в судовому засіданні відеозаписами. Крім того, суд звертає увагу на те, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 по суті здійснювався судом та в розгляді справи приймав участь захисник ОСОБА_1 Тиндик Р.В.

Оцінюючи доводи сторони захисту, то суд вважає їх такими, що надані лише з метою уникнення (применшення) ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі доводи суперечать встановленим обставинам справи та спростовані наведеними вище доказами.

Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо досліджені в ході розгляду даної справи в їх сукупності, які за своїм змістом є логічними та послідовними, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

V. Накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: - про накладення адміністративного стягнення; - про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; - про закриття справи.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням положень ч.2 ст.38 КУпАП, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, яке мало місце (вчинене останнім) 11.05.2023р., підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке також мало місце (вчинене останнім) 11.05.2023р., то з врахуванням положень ч.6 ст.38 КУпАП в цій частині слід винести постанову про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачене стягнення для водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке є тяжким порушенням Правил дорожнього руху, високу ступінь його суспільної небезпеки, враховуючи особу порушника, його майновий стан (не працевлаштований), ступінь його вини, відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення, на переконання суду, за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення, відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

VІ. Судові витрати.

Згідно вимог ст.40? КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень та на нього накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, то вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. (3028 грн.*0,2).

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33-36, 40-1, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 122 КУпАП, однак, провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 20.05.2024р.

Суддя Ю.В. Кічак