Справа №303/1578/24
№3/303/582/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Гейруш В.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Вінниця, з незакінченою вищою освітою, розлученого, командира відділення комендантського взводу в/ч НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ПОГ ВП Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Максим А.Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №944720 про те, що "08.01.2024 року о 16 годині за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 умисно позбавляв свою колишню співмешканку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яке вона мала законне право, чим вчинив домашнє насильство економічного характеру, вивіз її речі до її місця проживання в АДРЕСА_3 ".

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані ПОГ ВП Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Максим А.Ю. за ч.1 ст.173-2 КпАП України.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що з 2010 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з потерпілою ОСОБА_2 , в яких у них народився син ОСОБА_3 . Протягом усього часу шлюбних відносин вони проживали у будинку його матері ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 . У період з квітня 2022 року по травень 2023 року він перебував у зоні бойових дій, після чого прийняв рішення створити іншу сім`ю, в той час як ОСОБА_2 разом з їхнім сином ОСОБА_5 продовжувала проживати в будинку його матері. Через деякий час він дізнався, що ОСОБА_2 разом з сином виїхала за кордон, у зв`язку з чим з метою збереження її речей від надмірної вологи, які залишились в будинку його матері, де ніхто не проживав та який не отоплювався, він вирішив перевезти особисті речі потерпілої до її квартири в м.Ужгород.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 28.12.2023 вона разом з сином ОСОБА_6 виїхала до Словаччини. 08.01.2024 їй зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що виписав їх з сином з будинку за адресою АДРЕСА_2 , після чого вивіз частину її речей до квартир АДРЕСА_4 . На даний час вона не має доступу до будинку в м.Мукачеві та до власних речей, які там залишились, зокрема, до її особистих документів та до побутової техніки, яка була придбана за її кошти.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до слідуючого висновку.

Диспозиція частини першої статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Всупереч зазначеному ПОГ ВП Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Максим А.Ю. протокол складений з порушенням вимог ст. 256 КпАП України. Так у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яку норму Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» порушив ОСОБА_1 , у протоколі не описані обставини домашнього насильства , що не дозволяє зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, також в ньому не зазначено про можливість завдання чи завдання внаслідок вчинення домашнього насильства шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт працівника поліції від 23.01.2024, протокол прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.01.2024, запити начальнику служби в справах дітей Мукачівської міської ради від 31.01.2024 про наявність звернень батьків з приводу порушення прав малолітнього ОСОБА_6 внаслідок зняття його з реєстрації за місцем проживання та відповідь начальника служби в справах дітей Мукачівської міської ради від 09.02.204 про відсутність таких звернень. Рапорт оперативного чергового, в розумінні ст. 251 КУпАП, не є доказом вчинення певною особою адміністративного правопорушення, а лише способом фіксації певної події.

Окрім цього, долучені до справи про адміністративне правопорушення документи, зокрема пояснення, копії документів, що посвідчують особу, довіреності, акт приймання-передачі матеріальної благодійної гуманітарної допомоги, виписка з ЄДРЮОФОПГФ щодо ГО "Народна рада Мукачівщини" тільки підтверджують наявність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу прав на участь у громадському об`єднанні та власності на майно вказаного об`єднання, а звідси і про цивільно-правовий характер їх спору, що є предметом окремого судового розгляду.

Крім того, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, бажаючи завданню психологічної шкоди потерпілому, вчиняє відповідні протиправні дії, отже, робить це свідомо. Однак, будь-які докази про наявність у діях ОСОБА_1 умислу у застосуванні насильства економічного характеру відносно ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства як завдання шкоди економічного характеру потерпілій ОСОБА_2 , окрім цього не встановлено, чи викликали його дії будь-які наслідки, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення економічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, які б підпадали під ознаки домашнього насильства, що вказує на недоведеність вини останнього поза розумним сумнівом, а також події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП слід закрити через відсутність в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду В.Б.Гейруш