Справа №766/5348/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення Поліції №1 Херсонського РУП ГУНП Херсонській області Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130, ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 03.04.2024 року о 12-00 год. в с. Кисилівка, по вул. Освітянській передав керування своїм транспортним засобом ВАЗ 2105 днз. НОМЕР_2 особі, матеріали відносно якої складено 03.04.2024, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями, ОСОБА_1 , порушив п. 2.9 г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи раніше притягнутим Херсонським міським судом Херсонської області за правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУПАП, 03.04.2024 року близько 16-00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки домашнє насильство, а саме виражався нецензурною лайкою в її адресу та погрожував фізичною розправою, що могло завдати шкоду психологічному здоров`ю потерпілій.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 , свою вину визнав, не заперечував проти обставин, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення.

Окрім пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, вина останнього у вчиненні правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами:

за ч.1 ст.130:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 248198 від 03.04.2024 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, зокрема, останнім допущено порушення вимог п.2.9 г) ПДР України - водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані;

- відеофайлом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, котрий здійснював оформлення вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних Правил дорожнього руху України. Суддя звертає увагу, що такий відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18;

- матеріалами, складеними 03.04.2024, відносно особи, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

-поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких зазначив , що 03.04.2024 року передав керування своїм транспортним засобом ВАЗ 2105 особі, з якою разом вживали спиртні напої.

за ч. 2 ст.173-2 КУпАП:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №362349 від 03.04.2024 року, в якому викладено обставини вчиненого 03.04.2024 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- терміновим заборонним приписом від 03.04.2024 року відповідно до якого ОСОБА_1 , встановлено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;

- заявою ОСОБА_2 , року відповідно до якої просить прийняти міри до ОСОБА_1 , який в стані алкогольного сп`яніння вчиняє відносно неї домашнє насилля погрожує розправою, та виражається на її адресу грубою лайкою;

- поясненнями ОСОБА_2 , від 03.04.2024 року;

- поясненями ОСОБА_1 від 03.04.2024 року відповідно до яких останній пояснив , що в стані алкогольного сп`яніння на побутовому підґрунті виникла сварка в ході якої ми виражалися в бік один одного грубою нецензурною лайкою;

- довідкою адмінпрактики про те, що ОСОБА_1 , притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП згідно постанови Херсонського міського суду Херсонської області за № 766/1258/23 .

Оцінюючи викладене, необхідно враховувати таке.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Так, п. 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.9 (г) ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Диспозицією ч.1ст.130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність за вказане правопорушення настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

У даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений за порушення останнім вимог п. 2.9 (г) ПДР України, тобто за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Санкцією ч.1ст.130 КУпАП передбачено накладення стягнення - для водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, а для інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, конструкція зазначених правових норм передбачає дві обов`язкові ознаки у їх невід`ємному зв`язку, які характерні для категорії «водій» - керування транспортним засобом і наявність посвідчення водія.

Тобто, у даному випадку ОСОБА_1 не був водієм, а відноситься до категорії «інші особи», стягнення для якої передбачено окремо санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні встановлено, згідно пояснень ОСОБА_1 , що йому було відомо про те, що особа, який він передає керування транспортним засобом, перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони спільно вживали алкогольні напої, після чого він передав керування транспортним засобом.

Наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчинення ОСОБА_1 , правопорушення та свідчать, що останній передав керування транспортним засобом особі, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, яке перевищує максимально допустиму норму.

Крім того, Спеціальним Законом, який визначає відповідні поняття, що застосовано у ст. 173-2 КУпАП, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. № 2229-VIII(далі-Закон), відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 якого домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Державна політика у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямована на забезпечення комплексного інтегрованого підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам та утвердження ненасильницького характеру приватних стосунків (ч. 1 ст. 5 Закону).

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству ( п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону).

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 4 ст. 25 Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи, як заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Оцінюючи викладені докази, суд приходить до висновку, що останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, оскільки останні вказують на наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 , вчинив декілька адміністративних правопорушень, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, та приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яке, на думку суду, є достатнім для виправлення порушника і попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.130 КУпАП, ч.1 ст.173-2 КУпАП та у відповідності до ст.36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000(сімнадцять тисяч) гривень. (Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл. /Херсон обл./21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяВ. Е. Дорошинська