ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5170/23 Номер провадження 33/814/611/24Головуючий у 1-й інстанції ЗОРІНА Д. О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Октябсрького районного суду м. Полтави від 11 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у тому, що він 16 листопада 2023 року о 23 год. 23 хв. в місті Кременчук, вулиця Генерала Манагарова, будинок 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A 4, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, відмовившись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, чим порушив п.п. 2.5 ПДР.

Також, ОСОБА_1 визнано винною у тому, що він 16 лист опада 2023 року о 23 год. 23 хв. в місті Кременчук, вулиця Генерала Манагарова, будинок 6, керував транспортним засобом Audi A 4, номерний знак НОМЕР_1 , будучі особою, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Кременчуцького районного суду відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у ВП № 62704168 від 07 травня 2021 року, чим порушив вимоги статті 15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, судом першої інстанції визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статтею 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень. Вказує, що матеріалами справи не підтверджено факту керування ним транспортного засобу, що зумовлює відсутність законних підстав для ініціювання поліцейським проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також вказує, що станом на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення в нього була відсутня заборгованість зі сплати аліментів, а тому вважає необґрунтованим притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

На розгляд до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Кожарін С.В. не з`явився, позаяк належним чином повідомлялися про розгляд справи.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував нате, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).

Враховуючи наведене, особі було відомо про те, що в провадженні апеляційного суду перебувають на розгляді матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за його апеляційною скаргою, був повідомлений про час і місце судового розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі скаржника, який мав об`єктивну реальну можливість прийняти участь у судовому засіданні та організувати ефективний захист своїх інтересів у суді.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Частиною 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, ознаками наркотичного сп`яніння, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень ґрунтується на даних протоколів про адміністративне правопорушення протокол ААД 434656 ч. 1 ст. 130 КУпАП, протоколу ААД 434645 ч. 3 ст. 126 КУпАП від16 листопада 2023 року, відеозаписами з відеореєстратора, та записаного на боді-камеру співробітника поліції, направлення на медичний огляд від 16 листопада 2023 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 КУпАП тач.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, який, за позицією сторони захисту, не рухався є безпідставними, оскільки як вірно встановлено судом першої інстанції, з реєстратору транспортного засобу поліції чітко вбачається рух транспортного засобу Audi A 4, д.н.з. НОМЕР_1 і зупинка останнього саме на вимогу поліції, що підтверджується змістом долученого до матеріалів справи відеодоказу.

Доводи скаржника щодо відсутності в нього заборгованості зі сплати аліментів, що на його думку, породжує недійсність накладеного на нього обмеження у праві керування транспортним засобом - також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Так, встановлено, що 07 травня 2021 року постановою старшого державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бєловою Тетяною Іванівною у виконавчому провадженні ВП № 62704168 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 536/674/17-ц виданий 18 травня 2017 року.

В матеріалах справи відсутні докази скасування виконавчою службою обмежень ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ним вказаних обмежень, а тому апеляційний суд не вбачає у діях співробітників патрульної поліції будь-яких порушень, що можуть зумовити незаконність складеного відносно порушника акту.

Таким чином, у межах даної справи факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю вищенаведених доказів, які між собою узгоджуються і містять фактичні дні про відповідність даних викладених у протоколі реальним обставинам подій.

За таких обставин, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця