Справа № 216/1758/24
провадження 3/216/1111/24
ПОСТАНОВА

іменем України

(повна)

20 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чирський Г.М., за участю: секретаря судового засідання Смолдирева М.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №385250 від 07 березня 2024 року, ОСОБА_1 26 лютого 2024 року приблизно о 13 год 00 хв., знаходячись в приміщенні салону краси «Жанет» за адресою: вул. Українська в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг, висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , ображав людську гідність, порушив громадський порядок та спокій громадян за Законом України №55/97-ВР від 07.02.1997 р. (зі змінами), за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що факти викладені у протоколі не відповідають дійсності. З ОСОБА_2 він знайомий протягом близько 5 років, підтримуючи з останньою дружні стосунки. 26.02.2024 року вдень він приїхав до офісу, де працює ОСОБА_2 , щоб дізнатися, коли вона поверне йому борг за придбаний мобільний телефон. Він приїхав сам та став чекати потерпілу. Коли вона з`явилася, то, дізнавшись ціль його приїзду, закрилася у кабінеті, і сказала, що викличе поліцію. Після цього він уїхав. Пізніше, звернувся до органу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 , яка не віддає йому гроші за придбаний мобільний телефон iPhone 11.Громадський порядок він не порушував, нецензурною лайкою не висловлювався та нікого не ображав. Просив провадження у справі закрити.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 26.02.2024 року приїхав до неї в салон «Жанет» зі своїми друзями, вони вели себе неадекватно, ОСОБА_1 пропонував їй інтимні стосунки, на що вона йому відмовляла, вів себе агресивно. Тоді ОСОБА_2 попросила її не торкатися, на що останній почав виражатися нецензурною лайкою. ОСОБА_2 викликала працівників поліції, але ОСОБА_1 , не дочекавшись поліцію, поїхав. Все це відбувалося в присутності її співробітниці ОСОБА_3 , яку вона зазначила свідком при складанні протоколу працівниками поліції. Не заперечила, що має в користуванні мобільний телефон iPhone 11, стверджуючи, що придбала його сама, без будь-якого впливу ОСОБА_1 Де знаходиться чек, який підтверджую придбання телефону не пам`ятає.

Вислухавши ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який складається на спеціальному бланку уповноваженою на те посадовою особою у разі вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та в якому з дотриманням установленого порядку фіксуються всі істотні обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Таким чином, складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП дає підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення має відповідати встановленим до нього вимогам закону, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання відповідних доказів на підтвердження викладених у ньому відомостей покладається на особу, яка уповноважена на оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Однак з досліджених матеріалів справи встановлено, що на підтвердження події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та вини ОСОБА_4 у його вчиненні не надано належних, допустимих, достовірних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в цій справі.

Разом з тим за змістом статей 217, 279, 280 КУпАП суддя як посадова особа, уповноважена на розгляд справ про адміністративні правопорушення (ст. ст. 213, 221 КУпАП), може розглядати відповідну справу лише в межах тих обставин, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їй повноважень.

Тобто, суддя не вправі самостійно вносити доповнення чи зміни до протоколу про адміністративне правопорушення, а також витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, буде свідчити про необ`єктивність і упередженість судді при розгляді справи та порушення права на захист і рівність сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва про Росії», серед іншого, зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на наведене застосування уповноваженими на те органами (посадовими особами) заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції та в точній відповідності з законом, тому правова кваліфікація дій особи як правопорушника за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею (частиною статті) КУпАП, і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності з накладенням певного стягнення за це без відповідної належної доказової бази є грубим порушенням вимог закону.

Так, відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В якості доказів вини ОСОБА_1 до протоколу долучені: рапорт органу поліції; заяву ОСОБА_2 ; пояснення ОСОБА_3 ; пояснення ОСОБА_2 ; пояснення ОСОБА_1 ; копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи та судом досліджені: заява про кримінальне правопорушення, адресована 27.02.2024 р. до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка зареєстрована до ЖЄО за №5200 від 06.03.2024 р. про внесення відомостей до ЄРДР щодо шахрайських дій з боку ОСОБА_2 , якій він передав придбаний для неї мобільний телефон iPhone 11 із умовою повернення коштів, але, остання кошти не передавала.

Згідно ухвали слідчого судді Жовтневого райсуду м. Кривого Рогу від 17.05.2024 року у справі №212/4982/24, скаргу ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано службових осіб відділення поліції №3 Криворізького РУП ГУНП внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_1 від 27.02.2024 р. про кримінальне правопорушення, яка зареєстрована 06.03.2024 р. в ЖЄО за №5200.

Згідно товарного чеку від 05.02.2024 р. б/у мобільний телефон iPhone 11 на суму 14500 грн. придбаний у ФОП ОСОБА_5 .

Слід зазначити, що за клопотанням потерпілої ОСОБА_2 , судом неодноразово в судові засідання, призначені на 20.05.2024 р. та на 23.05.2024 р. викликалася свідок ОСОБА_3 як шляхом направлення їй повісток у вигляді СМС-повідомлень, так і шляхом вручення повісток потерпілій ОСОБА_2 для подальшої передачі свідкові. Жодного разу свідок у судове засідання не з`явилася.

Так, за практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, за статтею 173 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнення у виді адміністративного арешту, на строк до 15 діб, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» (рішення у справах: «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany) від 21 лютого 1984 року, заява № 8544/79; «Шмауцер проти Австрії» (Schmautzer v.Austria) від 23 жовтня 1995 року, заява №15523/89; «Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00;), а також "Енгель та інші проти Нідерландів", «Надточій проти України», «Золотухін проти Росії».

Отже, судом здійснено всіх необхідних заходів для повідомлення свідка ОСОБА_3 та забезпечення явки її до суду, однак, через її неодноразову неявку, суд був позбавлений можливості провести її допит та ухвалив рішення на підставі наданих сторонами доказів, що відповідає засадам об`єктивності та неупередженості суду, відображеної, зокрема, у частині 6 статті 22 КПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ККС ВС від 11.08.2020 р. у справі №288/113/15-к.

Таким чином, встановлені обставини свідчить про недоведеність матеріалами справи скоєння об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення ОСОБА_6 , який категорично заперечує свою причетність до інкримінованого діяння, що позбавляє за вказаних фактичних даних, а також наявних у справі доказах, наданих сторонами, дійти беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом.

При цьому, покази потерпілої ОСОБА_2 під час судового розгляду, її пояснення та звернення із заявою до органу поліції самі по собі не можуть слугувати беззаперечним доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 173 КУпАП, заважаючи, на наявність суперечностей між ними з приводу грошових зобов`язань, що, у сукупності із пред`явленими ОСОБА_1 доказами, наданими запереченнями, зважаючи на те, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок щодо збирання яких покладається на працівників поліції. Зазначене виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, тому що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи наведене, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.23, 173, 283-285,294 КУпАП, суддя

Постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діянні складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 23 травня 2024 року.

Суддя Г.М.Чирський