ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/6804/23 Суддя суду 1 інстанції: Васильєва Н.М
Провадження № 33/818/402/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.12.2023, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1974 р.н.,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 09.11.2023, приблизно о 18 год. 45 хв. солдат ОСОБА_1 в умовах особливого періоду перебував у стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння №472 від 09.11.2023 року. Результат огляду склав 2,00 проміле.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з тих підстав, що судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Разом з тим ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, оскільки він у судовому засіданні участі не приймав, а копію постанови отримав 11.01.2024.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду апеляційної скарги, до апеляційного суду не з`явився, що в силу вимог ст. 294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Положеннями ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець має додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551 (далі за текстом - Статут) усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Ст. 1 Статуту передбачає, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Ст. 16 Статуту встановлює, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався.

Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена зокрема розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України, а саме виконання військовослужбовцем обов`зків військової служби в стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 09.11.2023 не виконував обов`язків військової служби апеляційним судом не приймається, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Проте матеріли справи містять дані про те, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії НГ №6826 від 10.11.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.11.2023; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10.11.2023; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння № 472 від 09.11.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду склав 2,00 проміле.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є необґрунтованими, оскільки виконання військовослужбовцем обов`зків військової служби у стані алкогольного сп`яніннв умовах особливого періоду є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Змістовний аналіз структури правової норми ч. 3 ст. 172-20 КУпАП вказує на те, що дана правова норма встановлює пряму диспозицію (в даному провадженні перебування на території військової частини в умовах особливого періоду в стані алкогольного сп`яніння), за яку прямо передбачено адміністративну відповідальність - накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу або арешт з утримання на гауптвахті.

Між тим, відповідно судової постанови, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. в доход держави.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Однак, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, між іншим, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Судом першої інстанції при розгляді справи було встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується фотокопією посвідчення.(а.с. 9-10)

За таких умов, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.12.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови суду обов`язок по стягненню з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судового збору в розмірі 536 грн. 80 копійок в доход держави.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко