КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/1937/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 363/1746/23

17 квітня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Дмитра Івановича на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 079549 від 28 березня 2023 року, о 13 год 50 хв. в м. Вишгород, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Форд Мондео, д.н. НОМЕР_1 по вул. Кургузова,7а, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість мови, неприродна блідність). Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. ст. 130 КУпАП.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду, 06 березня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Ковальчук Д.І. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального. Зазначав, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він та безпосередньо ОСОБА_1 заперечував факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 в день та час, зазначені в протоколі. Доказів на підтвердження обставин керуванням ОСОБА_1 автомобілем «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 , 28 березня 2023 року о 13 год. 50 хв. матеріали справи не містять.

Вказував, що покази свідків є неправдивими та непослідовними, і що саме даним свідкам, які являються працівниками поліції, а отже, зацікавленими особами, суду не можливо довіряти.

Посилався на те, що ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що він являється військовослужбовцем ЗСУ та не має часу для проходження медичного огляду, оскільки через дві години має бути за наказом командира у військовій частині у АДРЕСА_1 для заступлення на добове чергування.

Також зазначав, що проходження огляду в медичному закладі пропонується поліцейським не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров'я.

Також до апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Ковальчук Д.І. додав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В заяві зазначив, що 29 грудня 2023 року він вперше подав апеляційну скаргу, яка була повернута постановою Київського апеляційного суду, з підстав подання захисником неналежного ордеру.

Про існування вказаної постанови він дізнався випадково, під час моніторингу ЄДРС та одразу, 29 лютого 2024 року, звернувся до апеляційного суду із заявою про видачу даної постанови, однак йому було відмолено у зв'язку з тим, що справа повернута до місцевого суду.

Посилаючись на та, що він продемонстрував добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження і вжив всіх можливих заходів з метою усунення недоліків скарги, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови як такий, що пропущений з поважних причин.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 079549 від 28 березня 2023 року (а.с. 2), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Форд Мондео, д.н. НОМЕР_1 по вул. Кургузова,7а, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість мови, неприродна блідність), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. ст. 130 КУпАП; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння, в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння виявлені поліцейським (а.с. 4); розпискою, згідно якої автомобіль був переданий ОСОБА_2 , який зобовязався не передавати його ОСОБА_1 , а також даними відеозапису з боді-камери працівника поліції (а.с. 8), які підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а вимогу поліцейського пройти огляд у лікаря-нарколога та факт відмови ОСОБА_1 у проходженні огляду.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з боді-камери працівника поліції, поліцейський запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, посилаючись на наявність у нього ознак такого стану, на що водій відмовився.

Тобто, зафіксовані на вказаному відеозаписі обставини повністю узгоджуються з даними викладеними поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги його захисника про відсутність складу даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, дані зафіксовані на вказаному відеозаписі свідчать, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою визначено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що доказів на підтвердження обставин керуванням ОСОБА_1 автомобілем «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 , 28 березня 2023 року о 13 год. 50 хв. матеріали справи не містять, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони спростовуються: відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського; протоколом, який не містить будь-яких заперечень ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що він являється військовослужбовцем ЗСУ та не має часу для проходження медичного огляду, оскільки через дві години має бути за наказом командира у військовій частині у АДРЕСА_1 для заступлення на добове чергування, не спростовують висновків суду.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення складено за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, а не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, тому довідка з медичної служби в/ч НОМЕР_2 від 28.03.2023 року про не виявлення ознак наркотичного сп'яніння, у звязку з чим був допущений до виконання службових обовязків з добового чергування, не приймається судом апеляційної інстанції.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова Вишгородського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття стосовно нього провадження в справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП , про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальчук Дмитро Іванович, строк на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Дмитра Івановича - залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова