Провадження №33/812/278/24 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Дробинський О. Е.
Доповідачка апеляційного суду ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі:

головуючої - судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Ковальського Є. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ліпатова С. В. на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 квітня 2024 року, стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, 24 лютого 2024 року о 21 годині 47 хвилині в місті Вознесенську Миколаївської області на 1 км+500м автодороги між селом Бузьке-Пряме водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21070», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер ARPJ0491 за своєю згодою і з фіксацією події під відеозапис. Результат тесту №190 встановив у водія стан сп`яніння з показником в 1.28 проміле, з яким водій погодився. Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковані як порушення вимог пункту 2.9а Правил дорожнього руху України за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 квітня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник Ліпатов С. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, не відповідає вимогам закону, а у справі містяться докази, яким суддя не надав належну оцінку. Посилається на норми КУпАП, практику ЄСПЛ та положення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

При складанні протоколу представниками поліції ОСОБА_2 не роз`яснені його процесуальні права, не з`ясовано чи згодний він з показниками приладу на місці зупинки, чи не бажає він пройти огляд у медичному закладі.

Не зафіксовано законні підстави для зупинки його транспортного засобу.

Крім того у ОСОБА_2 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, які представниками поліції не встановлені відповідним шляхом.

На жаль, суддя першої інстанції вищезазначеним фактам у своїй постанові оцінку не надав, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

До судового засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, та його захисник не з`явилися, хоча повідомлені про слухання справи належним чином. Заяв про відкладення слухання справи з поважних причин неявки не надали. Справа розглянута за їх відсутністю відповідно до статті 294 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи захисника Ліпатова С. В., а також вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, так як висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сам розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

За наведеного, суддя першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, ретельно виклавши його зміст, чек-тест до протоколу та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеофіксацію самої події, згідно яких ОСОБА_2 за наявністю ознак алкогольного сп`яніння та за своєю згодою пройшов огляд на місці зупинки, внаслідок чого стан сп`яніння підтверджено за допомогою алкотестеру Драгер, яким встановлено результат в 1.28 проміле. Заперечень або незгоди з результатами огляду водій не висловив, пояснив лише, що «пив пиво тока шо». Внаслідок цього дії водія ОСОБА_2 кваліфіковані як керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим за складеним адміністративним протоколом ним порушено положення пункту 2.9а ПДР України.

У відповідності до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями статті 266 КУпАП та пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І, положень розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, та у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, чеку-тесту до протоколу, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, водій ОСОБА_2 у день проведення огляду вживав алкогольний напій (пиво), внаслідок чого при зупинці його транспортного засобу, у зв`язку з керування ним транспортним засобом у вечірню добу з дальнім світлом, яке засліплювало транспортні засоби, що рухалися йому назустріч та поліцейський автомобіль, який в цей час був припаркований на узбіччі дороги, у поліцейських склалися обґрунтовані сумніви у його тверезості. Водій через тривалий час спілкування з поліцейськими, після пропозиції їм сплатити гроші добровільно на карточку без оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та роз`яснення йому порядку та наслідків не проходження огляду на стан сп`яніння погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, який підтверджено результатами огляду за показниками алкотестера в 1.28 проміле. Водій ОСОБА_2 погодився з результатами газоаналізатора, про що він поставив свій підпис у відповідному протоколі, акті та чеку-тесті, і відмовився від подальшого проходження такого огляду у медичному закладі за своєю згодою. Зауважень з приводу проведеного поліцейськими огляду на стан сп`яніння не висловив (а.с.1-6).

Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозаписі, здійсненому працівниками поліції на спеціальний технічний засіб, та письмових доказах, доданих до протоколу.

Тому посилання захисника на відсутність у справі про адміністративне правопорушення належних та допустимих доказів, які б підтверджували об`єктивну сторону правопорушення, не є слушними.

За положеннями статті 251 КУпАП докази у справах про адміністративні правопорушення не поділяються на допустимі та не допустимі, а досліджуються усі в своїй сукупності та на їх підставі встановлюється наявність чи відсутність самого адміністративного правопорушення, а також винність даної особи в його вчинені.

Доводи захисника про відсутність у водія ознак алкогольного сп`яніння не лише суперечать положенням Інструкції № 1452/735, якою визначення ознак сп`яніння віднесено до виключної компетенції поліцейських, а ще й не відповідає події, яка зафіксована за допомогою відеозапису та свідчить, що ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджено при проходженні ним огляду на стан сп`яніння відповідними показниками алкотестера.

Посилання адвоката на відсутність у справі підтвердження пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі спростовується відеозаписом події, де о 22 годині 07 хвилині на питання поліцейських, водій ОСОБА_2 відповів, що з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки згоден і бажань проїхати до медичного закладу задля подальшого проведення огляду на стан сп`яніння не висловив, відповівши «ні».

Таким же безпідставним є твердження про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у випадку відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу, яким він керував. Обставини керування ОСОБА_2 транспортним засобом при увімкнутих фарах з дальнім світлом за наявності зустрічного транспортного засобу зафіксовано на відеореєстратор патрульного автомобіля поліцейських, після чого здійснена зупинка автомобіля правопорушника (а.с.5). Цей факт визнано самим водієм у спілкуванні з поліцейськими, що зафіксовано на відеозапису події о 21 годині 47 хвилині та о 22 годині 04 хвилині.

Крім того сам факт порушення водієм інших ПДР України не впливає на наявність чи відсутність в його діях складу іншого правопорушення, яке передбачене пунктом 2.9а ПДР України, та що є предметом апеляційного перегляду.

Доводи про порушення прав ОСОБА_2 при складанні поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з не роз`ясненням йому його прав, передбачених статтею 268 КУпАП, що вплинуло на незаконність звинувачень та є підставою для закриття провадження у справі, є взагалі безпідставними, оскільки роз`яснення прав водієві зафіксовано на відеозапису події о 22 годині 07 хвилині, а у протоколі про адміністративне правопорушення міститься особистий підпис водія, зокрема в розділах щодо роз`яснення йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновки судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності доказів, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_2 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката Ліпатова С. В. залишити без задоволення, а постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 квітня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова