Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
02.05.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Резуненка О. А., представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І. І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Резуненко О. А.,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2024 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Закарпатська обл., Міжгірський р-н, с. Лозянське, тимчасово не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 21.06.2019, виданий органом 2128,
визнано винуватим у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації легкового автомобіля марки HYUNDAI», модель «SANTA FE», реєстраційний номерний знак Республіки Чехія НОМЕР_2 , VIN : НОМЕР_3 .
Стягнуто з громадянина України ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений строк тимчасового ввезення на митну територію України автомобіля марки «HYUNDAI», модель «SANTA FE», реєстраційний номерний знак Республіки Чехія НОМЕР_2 , VIN : НОМЕР_3 більше ніж на тридцять діб, чим вчинив правопорушення передбачене ч.6 ст.481 Митного Кодексу України.
В апеляційній скарзі адвокат Резуненко О.А. вказує на незаконність та необґрунтованість постанови місцевого суду, просить її скасувати. Зазначає, що ОСОБА_1 не міг своєчасно після 24.02.2022 вивезти транспортний засіб з митної території України через введення в Україні військового стану, що є обставинами непереборної сили. Відтак, через свого представника, адвоката Резуненка О. А., особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повторно надіслав лист до Закарпатської митниці з проханням надати інформацію про можливість та спосіб вивезення автомобіля, однак, відповіді так і не отримав. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі закрити.
Заслухавши пояснення адвоката Резуненка О. А., який підтримав доводи апеляційної скарги, думку представника митниці ОСОБА_2 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі підлягають задоволенню.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на приписи ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи убачається, що повідомлення про час та місце розгляду справи апелянту надіслано відповідно до вимог закону, а також те, що від нього не надходило ні заяв, ні клопотань про відкладення судового засідання на інший день, у розгляді справи бере участь його представник, адвокат Резуненко О. А.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата дана особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані, а рішення суду визнається законним та обґрунтованим.
Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбачений законом спосіб, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що у матеріалах справи відсутні докази про намагання ОСОБА_1 вжити які-небудь спроби з метою вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк, тобто до 04.03.2022. Апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 звертався до митного органу із заявою про продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу до 04.03.2022. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Резуненка О. А., звертався з листом до Закарпатської митниці з проханням надати інформацію про можливість та спосіб вивезення автомобіля, однак, відповіді так і не отримав, є необґрунтованими та безпідставними та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Разом із тим, у ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 за період перебування транспортного засобу на митній території України проходив лікування, і, враховуючи введення в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року, у тому числі з огляду на обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років через державний кордон України, а також те, що медичною документацією, яка наявна у матеріалах справи підтверджується те, що 21.07.2023, ОСОБА_1 отримав посвідчення про наявність інвалідності, а також докази, що свідчать про те, що ОСОБА_1 після отримання вказаного посвідчення одразу ж звернувся до митного органу із заявою щодо продовження тимчасового ввезення, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що хоча вчинене ОСОБА_1 діяння і містить у собі всі юридичні та суб`єктивні ознаки передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України правопорушення, але внаслідок конкретних обставин не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.
При цьому, апеляційним судом не встановлено даних про те, що дії ОСОБА_1 спричинили будь-якої шкоди суспільним та державним інтересам, правам, свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Апеляційний суд, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, а саме медичну документацію, відповідно до якої ОСОБА_1 має інвалідність, хворіє на хронічні хвороби, має незадовільний стан здоров`я, без сумніву вважає, що суворість безальтернативного адміністративного стягнення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, явно не відповідає характеру вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.
Не встановлено апеляційним судом і даних про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі й за порушення митних правил.
Апеляційний суд враховує обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, а саме: те, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має незадовільний стан здоров`я, у нього інвалідність 3 групи, зміст письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 митному органу про те, що наміру порушувати митні правила він на мав, за період перебування транспортного засобу на митній території України ОСОБА_1 проходив лікування, про що свідчить наявні у матеріалах справи медичні докази. Відтак, зважаючи на вид та розмір передбаченого стягнення, мету призначення стягнення та співмірність можливого стягнення вчиненому правопорушенню, а також те, що наслідки порушення митних правил не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за порушення митних правил у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закриттям провадження у справі.
Тому, із урахуванням наведеного вище, порушення ОСОБА_1 митних правил, апеляційний суд визнає малозначним і вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження у справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.
Підсумовуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нової, якою вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження та закрити провадження у справі.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Резуненко О. А., задовольнити.
Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2024 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 6. ст. 481 МК України скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України, обмежившись щодо нього усним зауваженням, а провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН