ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/628/24

3/609/394/2024

21 травня 2024 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з СПД № 2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , працюючої ПП « ОСОБА_1 »

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 364478 від 29 квітня 2024 року, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 07 квітня 2024 року близько 20:20 год. перебуваючи по вул. Українська, 59, м. Шумськ на площі «Героїв Майдану» висловлювався нецензурною лайкою на адресу перехожих та штовхався, чим порушував громадський порядок та спокій громадян, однак не досяг віку, з якого наступає відповідальність, а тому, таку відповідальність покладено на матір ОСОБА_1 , тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала повністю, пояснила, що надалі буде слідкувати за сином.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст. 268 КУпАП, заслухавши у судовому засіданні пояснення останньої, дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 364478 від 29 квітня 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 29 квітня 2024 року.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, тобто вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно ст.17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, зокрема те, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, її вік, а також характер вчиненого правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним чи суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, визнання нею вини у вчиненому, ступінь її вини, вважаю, що за своїми наслідками правопорушення є малозначним, у зв`язку із чим ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 22, ст. 184, ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнивши її від адміністративної відповідальності за вчинення даного адмінправопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Справу про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд на протязі 10 діб з дня винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Суддя: М. В. Харлан