Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/177/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Льон С. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною захисника Захарченка Ігоря Васильовича на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Також вказаною постановою ОСОБА_1 визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

за участю:

захисника ОСОБА_2 ,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 березня 2024 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 16.11.2023 о 21:40 год. керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницький по вул. Чорновола, 1Б, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме: в`їхав у дерево. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.3 (б), п.12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 16.11.2023 о 21:40 год. керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницький по вул. Чорновола, 1Б, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник Захарченко І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що за змістом супровідного листа від 17.11.2023 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Кіровоградській обл.) надіслало матеріали адміністративної справи про вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ААД 610393) для розгляду та притягнення до адміністративної відповідальності.

УПП в Кіровоградській області для підтвердження вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надало відеозапис та письмові матеріали: протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №610393 від 16.11.2023 року, складений відносно гр. ОСОБА_1 ; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений відносно гр. ОСОБА_3 ; направлення на огляд, складено відносно гр. ОСОБА_3 , яке має посилання на протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №610392.

Аналіз відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень свідчить про те, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.01.2024 по справі №404/10308/23 гр. ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

По тексту постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.01.2024 по справі №404/10308/23 відносно гр. ОСОБА_3 міститься посилання на протокол адміністративне правопорушення серія ААД №0610392 (а. с. 1) та направлення на огляд (а. с. 3).

В листі Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.03.2024 повідомлено, в направлені на огляд, що міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення №404/10308/23. зазначається серія протоколу про адміністративне правопорушення ААД та номер протоколу про адміністративне правопорушення - 610393.

Вказаний лист отриманий - 08.03.2024, тому не був поданий до суду першої інстанції з поважних причин.

Тобто, направленням на огляд, яке має посилання на складений відносно гр. ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №610393 використане по справі №404/10308/23 відносно гр. ОСОБА_3 .

При цьому, судом першої інстанції не звернуто уваги на заперечення сторони захисту фальшивості, поданого у даній справі направленням на огляд, яке має посилання на складений, відносно гр. ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії №610393.

Крім того, суд першої інстанції використав на користь обвинувачення довідку про виклик патрульної поліції від 09.02.2024, надану інспектором ОСОБА_4 на наступне засідання після його допиту, як свідка.

Обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суд не має права самостійно відшукувати докази вини особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд першої інстанції, використавши на користь обвинувачення довідку про виклик патрульної поліції від 09.02.2024. надану інспектором ОСОБА_4 на засідання після його допиту як свідка перебирав на себе функції обвинувачення, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо доведення винуватості «поза розумніш сумнівом».

По тексту постанови районного суду зазначено, що пояснення правопорушника про те, що він не перебував за кермом автомобіля в момент скоєння ДТП, а перебував його племінник судом не береться до уваги та розцінюється як такі, що надані з метою уникнення відповідальності.

Так, ОСОБА_1 вказував, що прийшов на місце ДТП хвилин через 40 після того, як - сталася ДТП. При цьому, свідок ОСОБА_5 вказував в своїх поясненнях, що відразу після ДТП він втік, оскільки побачив як ОСОБА_1 біжить до нього та свариться. Тобто, покази порушника і свідка різняться між собою.

Окрім того, інспектором поліції зазначено, що ОСОБА_1 з`явився на місці ДТП пізніше і перебував в стані алкогольного сп`яніння та будь-яких пояснень з приводу того, що за кермом перебував племінник ним надано не було. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не має водійських прав і не міг керувати транспортним засобом на законних підставах.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що за кермом перебувала особа, яка за описом ззовні схожа на ОСОБА_1 , який після ДТП вийшов з автомобіля та покинув місце пригоди.

Інспектор ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на тому, що ОСОБА_1 неодноразово вказував працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом.

Суд першої інстанції допитував свідка ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_1 , який на запитання суду за результатами допиту такого свідка засвідчив, що про племінника не повідомив, оскільки свідка могли притягнути до відповідальності за керування без прав. Також на запитання суду ОСОБА_1 відповів, що до місця ДТП він пройшов відстань за 5-10 хв.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що покази порушника і свідка різняться між собою не відповідає дійсності.

Також судом першої інстанції по тексту постанови суду не зазначено те, що в судове засідання неодноразово не з`явився свідок ОСОБА_6 , письмові пояснення якого долучено до матеріалів справи про вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що належним доказом є письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , який в судові засідання не з`являвся не узгоджується з позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 27 червня 2019 року по справі №560/75 (провадження №К/9901/2047/18), де зазначено, що письмові пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, оскільки посадовою особою, якою порушено провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано доказів, які б свідчили «поза розумним сумнівом», що 16.11.2023 о 21 год. 40 хв. в м. Кропивницькому по Чорновола, 1Б, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 та достатніх обставин, які б на це вказували, та водієм в розумінні положень Правил дорожнього руху, враховуючи, що усі сумніви щодо вини особи тлумачиться на користь її невинуватості, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Захарченка І.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлені такі обставини.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом першої інстанції встановлено, та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 16.11.2023 о 21:40 год. керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницький по вул. Чорновола, 1Б, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме: в`їхав у дерево. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Окрім того, 16.11.2023 ОСОБА_1 16.11.2023 о 21:40 год. керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницький по вул. Чорновола, 1Б, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився.

В суді першої інстанції, а також за доводами апеляційної скарги, ОСОБА_1 винуватості у вчинених адміністративних правапорушеннях не визнав.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 , а також в апеляційному суді пояснив, що автомобіль дав своєму племіннику. Сам перебував на стадіоні «Зірка», де вживав алкогольні напої. Йому зателефонувала жінка та повідомила, що сталося ДТП. Він пішки дійшов до місця ДТП, оскільки йти було 5 хвилин. Вказав, що племінник після пригоди втік, оскільки боявся отримати стусана. Він викликав евакуатор. Якась стороння особа викликала працівників поліції. Коли приїхала поліція, то він повідомив, що являєтеся власником автомобіля через що вони і склали на нього адміністративні протоколи.

Тобто, за доводами сторони захисту ОСОБА_1 не керував 16.11.2023 р. транспортним засобом «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницький по вул. Чорновола, 1Б.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав і в суді апеляційної інстанції. Проте, не зважаючи на доводи апеляційної скарги та не визнання своєї винуватості ОСОБА_1 , висновки судді районного суду про наявність у його діях складу адміністративних правопорушеннь, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП є правильними, та такими, що ґрунтуються на сукупності належних, допустимих та взаємоузгоджених між собою доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, що є у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №610452 від 16.11.2023, яким встановлено, що 16.11.2023 о 21:40 год. в м. Кропивницький по вул. Чорновола, 1Б мало місце правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 ;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.11.2023;

- довідкою про отримання особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 28.07.2016;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №610393 від 16.11.2023;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 16.11.2023;

- довідкою про виклик патрульної поліції від 16.11.2023, згідно якої о 21:42 год. поступив виклик про ДТП, а саме, що автомобіль врізався в дерево;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , згідно яких він 16.11.2023 приблизно о 21:40 год. йшов з магазину «Файно маркет» та став свідком того, як з автомобіля вийшов чоловік з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: розхитувався зі сторони в сторону та падав. Чоловік вийшов з передньої правої двері автомобіля, який скоїв ДТП, оскільки з водійського боку це було неможливо зробити. О 21 годині він зателефонував до поліції, щоб повідомити про подію, що сталася та про те, що водій намагається піти з місця ДТП. Коли приїхали працівники поліції, то по опису встановили особу водія, який зовні був схожий на ОСОБА_1 ;

- поясненнями інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 , наданими безпосередньо в судовому засіданні, які узгоджуються з іншими доказами по справі;

- відеозаписом з камери «Bodycam» інспектора поліції, який міститься на цифровому носії інформації DVD-R диск, на якому зафіксовані обставини, зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення складених 16.11.2023 стосовно ОСОБА_1 .

Наведені докази у їх сукупності свідчать про доведеність факту керування ОСОБА_1 16.11.2023 р. транспортним засобом «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницький по вул. Чорновола, 1Б, вчинення ним дорожньо транспортної пригоди, а також відмови від проходження в установленому порядку пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про доведеність події та наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які на переконання апеляційного суду, були в повній мірі досліджені судом першої інстанції та їм була надана правильна юридична оцінка.

У ході апеляційного розгляду будь-яких інших доказів, які б спростовували встановлені районним судом обставини надані не були, доводи апеляційної скарги та пояснення, надані в суді апеляційної інстанції, не спростовують висновок районного суду.

Стороною захисту не надано апеляційному суду переконливих доказів, які б підтверджували версію ОСОБА_1 про керування іншою особою транспортним засобом «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_2 , за встановлених у постанові районного суду обставин.

Доводи апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи було надано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направлення на огляд складено відносно іншої особи, та які мають посилання на протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №610392 не спростовують висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в районному суді вказані доводи були предметом перевірки та було встановлено, що вказані документи направленні до суду помилково. При цьому, працівниками поліції були надані суду відповідні письмові докази стосовно ОСОБА_1 . Між тим, вказані обставина не є істотним порушенням, яке перешкодило або могло перешкодити постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Посилання захисника на перебирання судом на себе функції обвинувачення, оскільки суд використав у якості доказу довідку про виклик патрульної поліції від 09.02.2024, яка надана інспектором у судове засідання після його допиту як свідка, також не приймається апеляційним судом до уваги. Зокрема вказана довідка надана особою, яка у відповідності до приписів ст. 255 КУпАП уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення, а тому немає підстав вважати, що суд за власною ініціативою відшуковував докази винуватості особи.

Апеляційні доводи захисника про неналежність письмових пояснень свідка ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що останній не був допитаний безпосередньо в судовому засіданні, суд не приймає до уваги, оскільки вказані письмові пояснення узгоджуються з іншими доказами по справі та у їх правдивості сумнівів не викликає.

В апеляційній скарзі містяться також інші твердження захисника, які не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цій справі, оскільки не спростовують правильність прийнятого районним судом рішення.

Суд звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосував адміністративне стягнення з урахуванням характеру правопорушення, його тяжкості, суспільної небезпеки та особи порушника.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 березня 2024 року стосовно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко