Справа № 703/1229/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Онученка С.П., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 15 березня 2024 року близько 14 години 10 хвилин в м. Сміла по вул. Павлова, керував автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_2 та, в порушення вимог п.2.3 «б», 10.1 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху із місця стоянки та зміною напрямку руху, а саме здійснення маневру розвороту ліворуч, водій не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху в результаті чого виїхав на середину проїзної частини де здійснив зіткнення з автомобілем «Джип» номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутньому напрямку, внаслідок зіткнення автомобіль «Джип» здійснив зіткнення з електроопорою №15. В результаті дорожньо-транспортної пригоди завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 15 березня 2024 року він здійснював інкасацію банківського терміналу «Ощадбанк» по вул. Павлова, 15 в м. Сміла. Інкасаторський автомобіль був припаркований у заїзному кармані. Після проведення членами його бригади інкасації ОСОБА_1 зазначив, що він увімкнув показник лівого повороту, подивився у дзеркало, під`їхав до краю узбіччя, ще раз переконався у безпечності маневру і поступово почав виконувати маневр розвороту, коли виїхав на полосу зустрічного руху звідкись узявся автомобіль «Джип», який заднім крилом під кутом 45 градусів черкнув по передньому бамперу його автомобіля, а саме по лівій частині. Автомобіль «Джип» врізався в опору і опинився на тротуарній доріжці. У подальшому з автомобіля «Джип» вийшов потерпілий та відійшов у сторону. Зазначив, що на його, ОСОБА_1 , автомобілі були увімкнені проблискові маячки синього кольору. Також вказав, що він виконував невідкладне службове завдання, а саме здійснення інкасації.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні вказав, що його підзахисний має стаж водія 20 років, пройшов медичний огляд. Також зазначив, що від початку руху до зіткнення транспортних засобів пройшов час близько 4-5 секунд. Потерпілий не гальмував. Вказав, що місце зіткнення не відповідає фактичним обставинам справи. Згідно схеми ДТП місцем зіткнення є місце знаходження лівого колеса автомобіля.

У зв`язку з тим, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення зазначені обставини враховані не були, захисник заявив клопотання про призначення по справі автотехнічної експертизи.

Потерпілий, попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, повідомив суду, що він 15 березня 2024 року, рухаючись по вул. Павлова в м. Сміла, помітив інкасаторський автомобіль, який рухався паралельно. Потім водій інкасаторського автомобіля зробив різкий поворот вліво і вдарив його, потерпілого, автомобіль, у праві передні двері. Потерпілий вказав, що він гальмував, однак відстань була досить мала. Також зазначив, що проблискові маяки на інкасаторському автомобілі увімкненні не були. Він, потерпілий, рухався у своїй смузі руху зі швидкістю близько 50км/год. Зазначив, що розмітки на проїжджій частині не було. Також зауважив, що вважав, що водій інкасаторського автомобіля пропускає його на дорозі.

Представник потерпілого підтримав позицію свого довірителя. Проти призначення по справі авто технічної експертизи заперечував, оскільки в даній ситуації наявність спеціальних знань не потрібна.

Суд відмовив у задоволенні клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про призначення експертизи, оскільки для встановлення обставин інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, а також відповідності його дій, як водія, вимогам ПДР України відсутня необхідність у використанні спеціальних знань.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.2.3 «б», 10.1 ПДР України, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог ПДР України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №401076 від 15 березня 2024 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б», 10.1 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог ст.124 КУпАП.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Підпунктом б пункту 2.3 ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №401076 від 15 березня 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 , останній 15 березня 2024 року близько 14 години 10 хвилин в м. Сміла по вул. Павлова, керував автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_2 та, в порушення вимог п.2.3 «б», 10.1 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху із місця стоянки та зміною напрямку руху, а саме здійснення маневру розвороту ліворуч, водій не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху в результаті чого виїхав на середину проїзної частини де здійснив зіткнення з автомобілем «Джип» номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутньому напрямку, внаслідок зіткнення автомобіль «Джип» здійснив зіткнення з електроопорою №15.

Згідно схеми місця ДТП від 15 березня 2024 року, підписаної водіями без зауважень, у результаті зіткнення у транспортного засобу «Форд» номерний знак НОМЕР_2 пошкоджено передня ліва частина автомобіля (бампер); у транспортного засобу «Джип» номерний знак НОМЕР_3 пошкоджений весь автомобіль.

Як вбачається з відеозапису, який наданий захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокатом Онученком С.П., на якому зафіксовано місце дороги, на якій відбулася 15 березня 2024 року дорожньо-транспортна пригода, а саме вул. Павлова в м. Сміла та з якої вбачається, що водій інкасаторського автомобіля ОСОБА_1 , після здійснення нетривалої зупинки транспортного засобу на паркувальному майданчику, починає рух автомобіля та тримається ближче правого узбіччя. В подальшому також рухається ближче узбіччя, а потім різко повертає ліворуч.

Відображені на вищевказаному відеозаписі обставини щодо руху транспортних засобів на ділянці дороги, на якій відбулася дорожньо-транспортна пригоду, надають суду підстави для висновку про можливість безперешкодного роз`їзду автомобілів «Форд», під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Джип», під керуванням ОСОБА_2 , у місці, де між ними відбулася дорожньо-транспортна пригода, за умови дотримання водієм ОСОБА_1 вимог п.2.3 «б» та п.10.1 ПДР України.

При цьому суд зазначає, що зіткнення автомобілів відбулося фактично на полосі зустрічного руху.

Таким чином, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом та виїжджаючи на дорогу від узбіччя, з метою виконання маневру розвороту, мав перетнути смугу руху, по якій у цей час здійснював рух транспортний засіб під керуванням потерпілого ОСОБА_2 , а відтак і мав перетнути траєкторію руху останнього, внаслідок чого, у відповідності до п.10.1 ПДР України, зобов`язаний був надати дорогу транспортному засобу останнього.

Однак, у порушення п.10.1 ПДР України, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , перед виконанням маневру розвороту та виїздом від узбіччя на проїзну частину, не надав дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 та виїхав на смугу руху, по якій рухався транспортний засіб останнього, тим самим перетинаючи траєкторію його руху, що змусило ОСОБА_2 , з метою уникнення зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 , виконати маневр виїзду на смугу зустрічного руху, де, внаслідок продовження виконанням ОСОБА_1 свого маневру, однак до його закінчення, відбулося зіткнення транспортних засобів.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п.2.3 б та 10.1 ПДР України стоїть у причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення з транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_2 та пошкодження транспортних засобів.

Суд не приймає до уваги твердження захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про невідповідність схеми ДТП, складеної на місці пригоди, фактичним обставинам справи, оскільки жодних зауважень щодо складення вказаної схеми ОСОБА_1 не зазначено.

Також, в судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що він не мав переваги в русі перед водієм транспортного засобу «Джип», під керуванням потерпілого ОСОБА_2 .

Із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язок між діями водія ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні вимог п.2.3 «б» та 10.1 ПДР України, та наслідками у виді дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди, в зв`язку з чим в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів».

Зважаючи на межі судового розгляду, суд не надає оцінки діям водія ОСОБА_2 на предмет іх відповідності Правилам дорожнього руху України, що також було окремою підставою для відмови у задоволенні клопотання захисника про призначення у справі судової автотехнічної експертизи.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ураховуючи обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та особу порушника, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та вважає, що таке стягнення є доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Керуючись ст.23, 124, 283 285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови виготовлений 24 травня 2024 року.

Суддя І.Я. Биченко