Справа № 559/1209/24
Номер провадження 3/559/721/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно адміністративні матеріали, які надійшли від ВОНС в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

26.03.2024 10 год. 18 хв. Рівненська область Дубенський район с. Дитиничі на вул.Молодіжна, 25, керував транспортним засобом «BMW 525i», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Alcotest №0004», що підтверджується тестом №380 від 26.03.2024, результат огляду становить 2,48 проміле. Огляд відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП фіксувався технічними пристроями відеозапису №476690, 472321.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «А» ПДР, а його дії кваліфіковано за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та зміст ст. 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не надавав, дії працівників поліції не оскаржував.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце повідомлявся судом вчасно, належним чином(а.с.12,13-14). Разом із тим, подав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності (а.с.15).

За таких обставин суддя приходить до висновку, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності можливо розглянути за відсутності останнього.

Окрім того, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015№ 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858(далі-Інструкція) пунктом 2 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 вказаної інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №688438 від 26.03.2024 (а.с.1), який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить підпис працівника поліції, підпис ОСОБА_1 ;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від 26.03.2024 10 год. 27 хв. (а.с.2);

-тестом №380 від 26.03.2024, згідно якого результат огляду ОСОБА_1 о 10 год. 27 хв. 26.03.2024 становить 2,48 проміле (а.с.3);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.03.2024 10 год. 28 хв.(а.с.4);

-копією постанови серії БАБ №525752 від 26.03.2024(а.с.5);

-зобов`язанням ОСОБА_1 від 26.03.2024, згідно якого відсторонено від керування транспортним засобом та зобов`язано не керувати ним протягом 24 годин(а.с.6);

-оглянутими в судовому засіданні відеозаписом, який містяться на диску(а.с.8).

Таким чином, враховуючи вищевказані досліджені в судовому засіданні докази, які визнані судом належним та допустимими, суддя приходить до висновку, що вони в своїй сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який був встановлений згідно вимог ст. 266 КУпАП, тобто його провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Оскільки під час розгляду справи встановлена провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, у справі, необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність, суд визнає вчинення правопорушення за інших надзвичайних обставин, якими є введення на території України воєнного стану.

Мотив накладення стягнення

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд не вправі призначати покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не має права керувати транспортними засобами.

Суддя вважає, що вказане повинно бути застосовано і при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія(а.с.7), тому він, відповідно, не має права керувати транспортними засобами (всіма видами транспортних засобів не залежно від категорії), тому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом до нього застосоване бути не може.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, зважаючи на конкретні обставини справи.

При накладенні стягнення суд враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий та сімейний стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті Закону у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Судовий збір.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с.16) ОСОБА_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, а отже, згідно зі ст. 5 ч.1 п.13 Закону України "Про судовий збір", а отже, на думку суду є усі підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UA0017001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від сплати судового збору.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець