Провадження №33/812/214/24 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуюча у першій інстанції Рум`янцева Н. О.
Доповідачка апеляційного суду ОСОБА_1
30 квітня 2024 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючої - судді Ямкової О. О.
за участю: секретаря Ковальського Є. В.
захисника Ліпатова С. В.
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу захисника Ліпатова С. В. на постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25 березня 2024 року, стосовно
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходить службу старшим оператором бойового управління у ВЧ НОМЕР_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -
Згідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ААД №415830, 31 березня 2023 року о 1 годині 26 хвилині у місті Миколаєві по вулиці Будівельників біля будинку №18 водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «Dodgе Nitro», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, млява мова, нестійка хода), та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або у медичному закладі, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.
Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 5 квітня 2024 року за допомогою поштового зв`язку захисник ОСОБА_2 адвокат Ліпатов С. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на оскарження та скасувати постанову судді від 25 березня 2024 року.
Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, не відповідає вимогам закону та посилається на норми КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 № 1452/735.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено не у відповідності до статті 256 КУпАП, так як в ньому немає усіх даних, що були потрібні для розгляду справи по суті.
Немає у справі доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом, поведінка якого не давала поліцейським достатніх підстав для виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння. Відсутні дані про відсторонення водія від керування, що є порушенням порядку складання протоколу.
На жаль, суддя суду першої інстанції не надала оцінку вищезазначеним обставинам у своїй постанові, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.
Розгляд справи в суді апеляційної інстанції відбувся за відсутністю ОСОБА_2 , який повідомлений про дату та час слухання справи належним чином, та у присутності його захисника ОСОБА_3 у відповідності до положень, передбачених статтею 294 КУпАП.
Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає можливим його поновити, оскільки скарга подана з невеликим пропуском строку, з огляду на отримання постанови судді в підсистемі ЕС 4 квітня 2024 року.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, у їх межах, заслухавши пояснення захисника Ліпатова С. В., а також вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, так як висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними.
Ці висновки суду ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які спростовують доводи апелянта, викладені ним у апеляційній скарзі.
Відповідно до положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Тому суддя суду першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послалася на дані протоколу про адміністративне правопорушення та відеозйомку, здійснену на нагрудну камеру поліцейських, згідно яких ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп`яніння, але на вимогу поліцейського відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у медичному закладі в установленому законом порядку, чим за складеним протоколом порушив положення п. 2.5 ПДР України.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом та у подальшому не відсторонявся від його керування, у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, суперечать матеріалам справи та свідчать про поверхневе ознайомлення з їх змістом.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення, який складено відносно ОСОБА_2 та ним підписано, відсутні заперечення особи щодо керування транспортним засобом та у ньому міститься позначка про передачу транспортного засобу іншій особі - ОСОБА_4 (а.с.1)
На відеозапису також зафіксовано знаходження водія ОСОБА_2 у транспортному засобу, яким він керував і у якому знаходився після зупинки, та де він надає пояснення, що «їду по паролю до командира» (відеозапис о 1.29 хвилині), «хлопці, я учора вживав алкоголь, а потім мене викликав командир». Тому поліцейськими пояснюється водієві порядок проходження огляду та його відсторонення від керування з необхідністю передачі автомобіля тверезому водієві (запис о 1.35 хвилини). Після чого ОСОБА_2 телефонує дружині, для того, щоб їй передали автомобіль, як тверезому водію (а.с.2).
Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозаписі, здійсненому працівниками поліції на нагрудну камеру.
З відеозапису, що здійснено безперервно на нагрудну камеру вбачається, що в автомобілі з працюючим двигуном та увімкнутими аварійними габаритними вогнями ОСОБА_2 знаходиться один, погоджується, що їхав у комендантську годину та був зупинений працівниками поліції. Мотивом його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння стало посилання на те, що він вживав алкогольні напої, внаслідок чого алкотестер покаже перебування його у стані сп`яніння.
Посилання захисника на те, що у водія не було ознак сп`яніння, спростовується не лише поведінкою та зовнішнім виглядом ОСОБА_2 , а також його особистими поясненнями, які зафіксовані на відеозапису, але ще і положеннями пункту 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція №1452/735), якими визначається, що наявність у водія ознак сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, які перевіряють наявність чи відсутність такого сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів.
Так, у відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І і положеннями розділу ІІ Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції та у присутності двох свідків, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).
Направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп`яніння у медичному закладі видається поліцейським, у випадку незгоди водія з результатами показників Драгеру при огляді, що проведений поліцейськими на місці зупинки, або бажанні пройти такий огляд лише у медичному закладі.
Натомість ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі, та ці обставини підтверджені належними письмовими доказами, що додані до матеріалів справи.
Тому доводи апелянта про порушення процесуальних прав водія, з огляду на положення КУпАП, не є слушними.
Отже, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_2 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Поновити захиснику Ліпатову С. В. строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника Ліпатова С. В. залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25 березня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О.О. Ямкова