Справа № 939/1238/23 Головуючий в суді І інстанції Герасименко М.М.
Провадження № 33/824/520/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , захисника - адвоката Гродовської Олесі Павлівни, захисника - адвоката Короті Романа Олександровича на постанову Бородянського районного суду Київської області від 2 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Бородянка Бородянського району Київської області, депутата Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 2 жовтня 2023 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

На постанову Бородянського районного суду Київської області від 2 жовтня 2023 року ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гродовська О.П. та адвокат Коротя Р.О. звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , вказує на те, що у діях чи бездіяльності ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки відсутні такі обов`язкові ознаки реального конфлікту інтересів, як наявність приватного інтересу, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, і, відповідно, не зазначено, в чому саме такий вплив знайшов свій вияв та яким саме чином вплинув на об`єктивність прийнятого рішення.

Зазначає, що судом не встановлено моменту виникнення реального конфлікту інтересів. При цьому, аналіз об`єктивних даних щодо підприємницької та трудової діяльності

ОСОБА_1 дозволяє стверджувати, що майновий інтерес у його діях чи бездіяльності відсутній, адже, ОСОБА_1 був працевлаштованою особою, отримував дохід, з якого платив податки та збори в казну держави. Однак, даним обставинам суд зовсім не дав ніякої оцінки. На сесії питання заробітної плати директора не обговорювалось.

Крім того, активна громадянська позиція депутата місцевої влади, безпосереднє виконання обіцянок передвиборної кампанії, даної своїм виборцям, наявності навичок та вмінь реалізувати створення умов для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування, що підтвердили свідки в суді (зокрема, голова ради лобіював вирішення даного питання на спірній сесії, що підтверджується доказами по справі) дозволяє стверджувати, що дії ОСОБА_1 здійснювались в інтересах територіальної громади та свідчать про відсутність у ОСОБА_1 немайнового характеру приватного інтересу.

Протоколи та матеріали справи не містять жодної інформації, яка б підтверджувала, що ОСОБА_1 задовольнив або міг задовольнити свій приватний інтерес, адже в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували ті обставини, що утворення підприємства та призначення ОСОБА_1 хоч якось пов`язані з виконанням ним своїх представницьких повноважень.

Крім того, зі змісту постанови не зрозуміло, які заходи ОСОБА_1 мав вжити, але не вжив щодо недопущення будь-якої можливості виникнення реального конфлікту інтересів, що дає право стверджувати, що суд не встановив протиправність такого не вжиття, в чому воно виражається, тобто об`єктивна сторона даної бездіяльності ( місце, час, обставини (обстановка), спосіб, засоби і знаряддя вчинення такого правопорушення) не сформована.

Вказує, що як убачається з матеріалів справи, не було інших претендентів па посаду директора, і депутати, не надавали перевагу ОСОБА_1 , що вплинуло би на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення.

З огляду на повноваження ОСОБА_1 відповідно до частин другої та четвертої статті 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, мас всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат зобов`язаний брати участь, у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Конфлікт інтересів в зазначеному випадку не виникає, оскільки у ОСОБА_1 відсутні дискреційні повноваження щодо утворення юридичної особи, призначення керівника, та самим рішенням Немішаївської селищної ради не встановлювалась заробітна плата та визначення її розміру, яка йому буде нарахована. Повноваження ОСОБА_1 не передбачають можливості прийняття будь-яких самостійних рішень та дій у даній ситуації.

На підтвердження даних тверджень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності надано суду висновок науково-правової експертизи Інституту держави і нрава ім. В.М. Корецького НАН України, проведеної у відповідності до Закону України «Про науково-правову експертизу», яку суд залишив поза увагою.

ОСОБА_1 заперечує факт усвідомленого вчинення дій та бездіяльності в умовах реального конфлікту інтересів. Оцінюючи інкриміноване ОСОБА_1 , порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» суд не навів доказів про вчинення ним правопорушень умисно. Не з`ясовано мету та мотив правопорушення.

Також вказує, що суд залишив поза увагою той факт, що відповідно до проекту рішення, ставилось питания про призначення в.о. директора, однак, депутати вже голосували безпосередньо про обрання директора, що також свідчить про відсутність умислу на вчинення правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП та наявність сумнівів щодо дотримання процедури під час голосування.

Вважає, що до показів свідків - голови Немішаївської селищної ради ОСОБА_2 та секретаря ради ОСОБА_3 необхідно віднестись критично, оскільки такі свідки не попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази. ОСОБА_2 написав заяву в правоохоронні органи з приводу нібито вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а секретар перебуває в трудовому підпорядкуванні голови ради, також між ОСОБА_1 та Немішаївською селищною радою триває судовий трудовий спір, а тому свідчення даних осіб викликають сумнів в їх об`єктивності та правдивості.

Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону. В порушення ст. 254 КУпАП копія протоколу ОСОБА_1 та додані до нього докази під розписку не вручена, відсутній підпис особи, яка притягається до відповідальності, та пояснення щодо обставин адміністративного правопорушення. Протокол було складено за відсутності особи, що призвело до грубого порушення його прав, закріплених у ст. 268 КУпАП, а відтак і основних засад порядку притягнення до адміністративної відповідальності, визначених ст.ст. 7, 245 КУпАП. Практично вручення протоколу було перервано не з вини ОСОБА_1 однак, працівник поліції не вжив заходів щодо дотримання прав ОСОБА_1 , не ознайомив його з матеріалами справи, у друкованій формі склав протокол за місцем своєї роботи, без надання можливості ОСОБА_1 здійснити свій захист під час провадження у справі про адміністративне правопорушення та надати докази для їх оцінки перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, чим грубо порушено право на захист ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Гродовська О.П., вказує на те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На особу не може бути покладений обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення. Приписи ч. 3 ст. 62 Конституції України говорять, що обвинувачення не можуть ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

А відтак, у силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказує, що суд необ`єктивно, упереджено підійшов до вирішення даної справи, завідомо зайнявши позицію обвинувачення і при оцінці доказів безпідставно не застосував критерій доведення «поза розумним сумнівом», а докази, що покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, зовсім не відповідають як вимогам допустимості, достатності, так і переконливості.

Свідчення свідків також не дають підстав, на переконання апелянта, для визнання ОСОБА_1 винним в інкримінованому йому правопорушенні. Суд однобічно та поверхнево підійшов до дослідження показів свідків. Судом не було надано належної оцінки всім доказам на предмет їх належності, допустимості та достовірності у сукупності, що ставить під сумнів висновки суду, який вибірково підійшов до оцінки доказів, навівши частково їх зміст у рішенні, та не надавши оцінки доказам в повному обсязі, не зазначивши, чому суд взяв до уваги одні докази, а саме доводи прокурора, та не зазначив, чому він відкинув інші, необгрунтовано поставивши під сумнів показання особи, яка притягується до відповідальності.

Зокрема, більшість свідків не підтвердили факт голосування ОСОБА_1 на сесії. А свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що ОСОБА_1 на сесії не голосував.

Суд, при цьому, не усунув суперечності між показаннями свідків та письмовими документами, дав поверхневу та необ`єктивну оцінку даним доказам.

В протоколах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не зазначено, в чому полягає його реальний приватний майновий чи немайновий інтерес з чітким визначенням мети, яку переслідувала ця особа, не доведено наявність суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями під час прийняття рішення та як це вплинуло на об`єктивність й неупередженість прийнятого рішення

Крім цього, суд не прийняв до уваги той факт, що на момент винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності минули строки.

В матеріалах справи наявне повідомлення про факт вчинення корупційного правопорушення, яке було направлено в січні 2023 року і саме з даного періоду і почалося здійснення відповідної перевірки за фактом ймовірного правопорушення, почався перебіг строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки починаючи з зазначеної дати уповноважений орган мав об`єктивну можливість вжити заходів щодо початку адміністративного провадження, зібрання відповідних доказів та складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Коротя Р.О., вказує на те, що в оскаржуваній постанові жодним чином не зазначено в чому полягав приватний інтерес ОСОБА_1 і яким саме він був - майновим, немайновим чи іншим, що підтверджує позицію, що винуватість ОСОБА_1 не доведена за стандртом «поза розумним сумнівом».

Зазначає, що жодного приватного інтересу у ОСОБА_1 не було, оскільки рішення приймалося відносно створення комунального підприємства та забезпечення процедури його створення, а не відносно безпосередньо призначення ОСОБА_1 директором. ОСОБА_1 виключно виконував свої обов`язки як депутат ради щодо створення комунального підприємства та забезпечення громади, яку він представляє, якісною первинною медико- санітарною допомогою.

Звертає увагу на те, що вказані норми також були порушені судом, оскільки підстави для накладення адміністративного стягнення судом виходячи з зазначених норм були відсутні, оскільки сплив 6 місячний строк такого накладення, а відтак у суду були підстави для закриття провадження.

Органом уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення були виявлені обставини, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, - 27.03.2023р.- в момент отримання повідомлення Київської обласної прокуратури про вказані обставини департаментом стратегічних розслідувань ШІУ в Київській області.

Виходячи з зазначеного протокол про адміністративне правопорушення мав бути складений не пізніше 28.03.2023р. При цьому протокол був складений 27.05.2023р. - зі значним пропуском строків визначених ст. 254 КУпАП, що свідчить про незаконність початку процедури притягнення до відповідальності та незаконність всіх рішень винесених в межах цієї процедури.

Крім того, адвокат Коротя Р.О. просить поновити йому строк на оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 2 жовтня 2023 року. Вказує, що оскаржувана постанова з`явилася в ЄДРСР лише 9 жовтня 2023 року, при цьому ОСОБА_5 не отримував оскаржувану постанову в суді першої інстанції.

Вирішуючи клопотання адвокат Короті Р.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови адвокат Коротя Р.О. пропустив з поважних причин, а тому суд вважає за необхідне поновити цей строк.

У судовому засіданні представник прокуратури протии задоволення апеляційної скарги заперечував.

ОСОБА_1 та його адвокати в судове засідання призначене на 7 березня 2024 року не з`явилися, були належним чином повідомлені, оскільки були присутні в судовому засідання 15 лютого 2024 року, про що свідчать підписи на розписці про відкладення розгляду справи (а.с. 121).

7 березня 2024 року захисником ОСОБА_1 - адвокатом Коротя Р.О. було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням в іншому судовому засіданні. Дане клопотання не може бути задоволено апеляційним судом, оскільки доказів у підтвердження наведених обставин не наведено.

Крім того, апеляційним судом враховано, що сторонами були надані письмові та усні пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені, але не з`явилися в судове засідання.

Дослідивши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Короті Р.О., які підтримали доводи, що викладені в апеляційних скаргах, й просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі постанову судді першої інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаних вище правопорушень, пов`язаних з корупцією, поза розумним сумнівом підтверджується наявними у справі доказами, які були оцінені судом у їх сукупності та взаємозв`язку.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 1657 від 27 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області, являючись, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог пунктів 1 і 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» та статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомив раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між його приватним інтересом та своїми представницькими повноваженнями, який виник 10 червня 2022 року на 28 сесії Немішаївської селищної ради перед постановкою на голосування питання щодо створення КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради», де одним із пунктів було призначення ОСОБА_1 на посаду директора цього ж підприємства, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною першою статті 172-7 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 1658 від 27 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області, являючись, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог пункту 3 частини першої статті 28, частини другої статті 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» та частини першої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме 10 червня 2022 року на 28 сесії Немішаївської селищної ради взяв участь у голосуванні по питанню щодо створення КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради», де одним із пунктів було призначення ОСОБА_1 на посаду директора цього ж підприємства, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною другою статті 172-7 КУпАП.

Відповідно до відміток у протоколах про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 права зачитано, від повного ознайомлення з протоколами, отримання других примірників та підпису протоколів останній відмовився.

Частинами 1, 3 ст.7 КУпАП закріплений принцип законності, у відповідності до якого, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основ і суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Аналогічний принцип закріплений у ст.19 Конституції України, а саме, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказаний принцип визначає основні засади діяльності органів державної влади, в тому числі і суду, та встановлює необхідність суворого дотримання закону і забороняє довільне, необґрунтоване чи свавільне тлумачення та застосування закону.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Так, згідно з підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме, державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням від 07 грудня 2021 року двадцять першої сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області «Про визнання повноважень депутатів Немішаївської селищної ради восьмого скликання» визнано обраним депутатом Немішаївської селищної ради у багатомандатному виборчому окрузі наступного за черговістю кандидата в депутати у виборчому списку Бучанського району Київської області від Київської обласної територіальної організації ПП «Слуга Народу» ОСОБА_1 .

Наведені обставини підтверджуються наявними у справі доказами та стороною захисту не заперечуються.

Той факт, що на час вчинення інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, він був та наразі залишається чинним депутатом Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області, не заперечувався стороною захисту і під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином, у справі беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Частиною 1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до абзаців 10, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

При цьому для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особи, і кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, слід встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у особи факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення/вчинення чи не вчинення дій; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість, прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Таким чином, обов`язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Даний вплив може бути у разі наявності в особи дискреційних повноважень (коли особа може вибирати з декількох варіантів рішень чи дій той, який вважає найбільш прийнятним за відповідних обставин).

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.

Приписами ч. 2 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що якщо неучасть осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу.

Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу (ч.3 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Відповідно до ч.2 ст.35-1 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Відповідно до ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 ст.172-7 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до протоколу 28 сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 10 червня 2022 року за результатами голосування затверджено порядок денний 28 сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 10 червня 2022 року (зі змінами). На сесії зареєстровано 17 осіб (16 депутатів та голова селищної ради).

Як вбачається з відомості про присутність депутатів Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області, на засіданні 28 сесії восьмого скликання 10 червня 2022 року були присутні такі депутати: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Вказані відомості узгоджуються із відомостями, зазначеними у протоколі засідання 28 сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 10 червня 2022 року, а саме те, що на сесії зареєстровано 17 осіб (16 депутатів та голова селищної ради).

Як вбачається з письмових пояснень депутата ОСОБА_15 , які містяться у матеріалах справи, вона була присутня на вказаній сесії лише під час розгляду перших питань, оскільки сесія розпочалась із значним запізненням, а тому у зв`язку із сімейними обставинами вона була вимушена покинути засідання сесії.

Як убачається з відомостей по поіменному голосуванню, депутат ОСОБА_15 була присутня на засіданні сесії під час затвердження порядку денного 28 сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 10 червня 2022 року (зі змінами). У подальшому під час розгляду усіх питань Порядку денного 28 сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 10 червня 2022 року (зі змінами), ОСОБА_15 була відсутня, про що у всіх інших відомостях по поіменному голосуванні навпроти її прізвища стоїть відмітка про її відсутність.

Отже, з викладеного вбачається, що після затвердження порядку денного 28 сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 10 червня 2022 року (зі змінами), на сесії були присутні 16 осіб (15 депутатів та голова селищної ради).

Як убачається з протоколу засідання 28 сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 10 червня 2022 року, під номером 15 Порядку денного включено питання щодо створення КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради». При розгляді вказаного питання ОСОБА_1 був доповідачем та на початку засідання виступив щодо необхідності прийняття рішення по питанню створення КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради».

Проєкт рішення про утворення КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради» було зареєстровано у книзі реєстрації проєктів рішень Немішаївської селищної ради 8 скликання.

Як вбачається із вказаного проєкту рішення, пропонувалося: утворити юридичну особу публічного права - КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради»; затвердити статут КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради»; призначити ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради» на період до призначення директора у встановленому законодавством порядку.

Як зазначено у вказаному проєкті рішення, розробником проєкту є ОСОБА_1 , про що міститься особистий підпис останнього.

Отже, з вказаних документів вбачається, що ОСОБА_1 був доповідачем по питанню щодо створення КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради» та розробником вказаного вище проєкту рішення.

Дані обставини не заперечувались і самим ОСОБА_1 .

Як убачається з протоколу засідання 28 сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 10 червня 2022 року, показань свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , які були допитані у судовому засіданні, ОСОБА_1 був доповідачем по питанню створення КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради» та брав участь в його обговоренні. Після обговорення вказаного питання Порядку денного, вирішено одним із пунктів винести на голосування питання щодо призначення ОСОБА_1 на посаду директора зазначеного підприємства.

Із Протоколу засідання слідує, що за результатами голосування щодо вказаного питання Порядку денного Немішаївська селищна рада вирішила: утворити юридичну особу публічного права - КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради»; затвердити статут КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради»; призначити ОСОБА_1 директором КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради» у відповідності до вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Із матеріалів справи слідує, що рішенням від 10 червня 2022 року 28 сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області утворено юридичну особу публічного права - КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради»; затверджено статут КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради»; призначено ОСОБА_1 директором КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради» у відповідності до вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Як вбачається з Протоколу засідання, а також з відомості по поіменному голосуванню, вказане рішення прийнято усіма присутніми депутатами: «за» проголосувало 16 осіб, 0 - проти, 0 - утрималися. Голосували такі депутати: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_2 .

Відповідно до відомості по поіменному голосуванню щодо вказаного вище питання ОСОБА_1 проголосував «за».

Отже, з вказаних документів вбачається, що ОСОБА_1 10 червня 2022 року на засіданні 28 сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області був доповідачем по питанню створення КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради», де одним із пунктів депутатами обговорювалось питання про призначення його на посаду директора вказаного підприємства.

Натомість, у Протоколі засідання 28 сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 10 червня 2022 року не міститься відомостей щодо публічного повідомлення ОСОБА_1 про наявність у нього конфлікту інтересів при розгляді вказаного вище питання Порядку денного.

Проекти даних рішень долучені до протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Судом першої інстанції вірно враховано, що матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 за роз`ясненням до Національного агентства з питань запобігання корупції та отримання підтверджень про відсутність у нього в даному випадку конфлікту інтересів.

Отже, встановивши наведені вище обставини, суддя першої інстанції дійшов привального висновку про те, що ОСОБА_1 , усвідомлюючи наявність реального конфлікту інтересів, у порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 не повідомив колегіальний орган про наявність у нього конфлікту інтересів під час підготовки, розгляду та прийняття рішення по питанню 15 Порядку денного засідання 28 сесії восьмого скликання Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 10 червня 2022 року, чим вчинив дії в умовах такого конфлікту шляхом участі в голосуванні по питанню щодо створення КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради», де одним із пунктів було призначення його на посаду директора вказаного підприємства. Відповідно до ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 не мав права брати участі в прийнятті рішень колегіальним органом за наявності такого конфлікту інтересів.

Суд звертає увагу, що наявність приватного інтересу у ОСОБА_1 проявлявся у бажанні останнього працевлаштуватись у комунальне некомерційне підприємство на посаду директора та, як наслідок, отримувати заробітну плату та набути розпорядчих функцій.

Отже, будучи наділеним повноваженнями депутата Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 , приймаючи участь у засіданні ради, під час голосування по питанню 15 Порядку денного та прийняття рішення по вказаному вище питанню, висловив своє волевиявлення шляхом голосування «за» утворення КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради», де одним із пунктів було призначення його на посаду директора цього ж підприємства.

Дослідивши вищезазначені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП та про наявність в його діях його складу правопорушення, а саме вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» закріплено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

На підставі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Щодо доводів апеляційної скарги про закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд зауважує наступне.

Відповідно до положень ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Правовими підставами для складання протоколу про адміністративне правопорушення є наявність достатніх даних, які у своїй сукупності вказують на вчинення особою адміністративного корупційного правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що датою вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, є дата засідання 28 сесії Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області 10 червня 2022 року.

Фактичним моментом виявлення правопорушення слід вважати час надання інформації на запит органів, що протидіють корупції, тобто цей строк пов`язується з часом повідомлення про певні факти, які у своїй сукупності свідчать про вчинення особою адміністративного корупційного правопорушення.

Зібравши докази, необхідні для притягнення особи до відповідальності за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, уповноваженою особою складається протокол про вчинення адміністративного правопорушення на підставі зібраних матеріалів перевірки.

У відповідності до підпунктів 22-24 пункту 1 розділу III Положення про Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, до функцій Управління на території обслуговування належить здійснення моніторингу та аналізу стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією, складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією.

Тобто працівники Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в силу ст. ст. 254, 255 КУпАП та Положення про Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України є уповноваженими особами на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Особа, яка склала протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, є старшим оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України. Відповідно до відмітки на листі виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 27 лютого 2023 року, який надійшов до управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 10 березня 2023 року, начальником 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України накладено резолюцію щодо перевірки ОСОБА_19 фактів, викладених у вказаному листі та прийняття рішення. Враховуючи наведене, протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП складено уповноваженою особою.

Із матеріалів справи слідує, що уповноваженою особою отримано від депутатів Немішаївської селищної ради, які були присутні на сесії 10 червня 2022 року, пояснення, останні з яких отримано 03 квітня 2023 року, а відповідні протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, складені уповноваженою особою 27 травня 2023 року.

За таких обставин, із урахуванням вимог ст.38 КУпАП, станом на дату винесення постанови 02 жовтня 2023 року, строк притягнення до адміністративної відповідальності не сплинув.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну та правильну оцінку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду в тому, що в обставинах, що склалися 10 червня 2022 року, ОСОБА_1 мав суперечність між приватним інтересом (працевлаштуватись у комунальне некомерційне підприємство на посаду директора та, як наслідок, отримувати заробітну плату) та представницькими повноваженнями, як депутата (мати право ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на сесіях рад та на засіданнях постійних комісій), що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття відповідного рішення.

Наведені обставини свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1, 2 ст. 172-7 КупАП.

Апеляційний суд не може погодитись та відхиляє доводи апеляційних скарг оскільки, факт неповідомлення ОСОБА_1 про наявність у нього реального конфлікту інтересів та участь у голосуванні під час прийняття вказаного рішення на засіданні селищної ради, незалежно від остаточно прийнятого радою рішення, свідчить про неповідомлення та вчинення ним дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ч. 172-7 КУпАП.

Враховуючи наведене, постанова Бородянського районного суду Київської області від 2 жовтня 2023 року є законною, обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Короті Роману Олександровичу строк на апеляційне оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 2 жовтня 2023 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , захисника - адвоката Гродовської Олесі Павлівни та захисника - адвоката Короті Романа Олександровича залишити без задоволення, а постанову Бородянського районного суду Київської області від 2 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана