Справа № 199/3366/24
ПОСТАНОВА

іменем України

21.05.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця « ОСОБА_2 », який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

- за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

14.04.2024 о 21:20 годині в м. Дніпро по вул. Калинова, біля будинку № 76в, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Porsche Cayenne», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори співробітників поліції № 474397, № 472209, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортного засобу згідно вимог ст.266 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 14.04.2024 о 21:20 годині він рухався по вул. Калинова, м. Дніпро. В салоні автомобіля також перебували троє дітей та товариш. Проїжджаючи по вказаній вулиці, в районі будинку №76в, вул. Калинова, де розташований ринок «Образцова», його автомобіль, під його керуванням було зупинено працівниками поліції, у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме він зачепив двійну полосу дорожнього полотна. В ході спілкування з працівниками поліції, останні на місці виписали постанову за дане порушення, за якою саме статтею КУпАП, він не може сказати, однак штраф склав 510,00 гривень. Надалі, спілкуючись з поліцейськими, останні повідомили, що убачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Працівники поліції запропонували пройти огляд на місці за допомогою технічного пристрою «Драгер», однак він вирішив не продуватися, оскільки зі слів знайомих такому пристрою не варто довіряти. Надалі, поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі, але він відмовився. З часом на місце події приїхав його захисник, працівники поліції почали складати документи. Його автомобіль був евакуйований на штраф майданчик. У зв`язку з тим, що складання документів, подальше перевезення автомобіля на спеціальний майданчик склало тривалий час та він звільнився приблизно о 23:30 годині, він самостійно не проїхав у медичний заклад, оскільки пройшов час. Він стверджує, що 14.04.2024, був тверезий, працівники поліції тягнули час, а тому він не мав змогу пройти у встановлені дві години медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Зоц А.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , з посиланням дослівного викладу положень КУпАП, судової практики Європейського суду з прав людини, Інструкцій, Наказів, заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вказаного клопотання адвокат стверджувала, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним та з його змісту неможливо встановити всі обставини події за участю ОСОБА_1 , оскільки дане відео не містить самого моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і не містить оголошення працівниками поліції у водія ознак алкогольного сп`яніння, які викладені в протоколі, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та подальшого роз`яснення водію положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Окрім того, захисник стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся їхати до медичного закладу та пройти такий огляд, однак працівники поліції у цьому відмовили, з підстав того, що вони вже зафіксували відмову. Ці розмови на твердження захисту також не було зафіксовано на боді-камери, як і не зафіксовані відеозаписом фіксації факту складання працівником поліції протоколу та направлення ОСОБА_1 до медичного закладу 14.04.2024 о 21:20 годині, при цьому дане письмове направлення до медичного закладу водію не вручали та для ознайомлення не надавали.

Адвокат зазначає, що ОСОБА_1 відразу погодився проїхати до медичного закладу на огляд стану сп`яніння, але після того, як працівники поліції повідомили, що його автомобіль буде евакуйований на спеціальний майданчик, ОСОБА_1 заперечував проти цього, оскільки в машині були діти, яких необхідно було доставити додому, та він забезпечить прибуття іншого водія.

Сторона захисту зауважує, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено поліцейськими до прибуття адвоката, при цьому ОСОБА_1 заявляв працівникам поліції, що бажає скористатися правом на захист.

Також адвокат зазначає, що незгода з винесенням протоколу підтверджується і письмовими поясненнями ОСОБА_1 у даному документі, який має зміст: «З протоколом не згоден, відразу після складання їду в медичний заклад». Оскільки процес доставлення автомобіля на спеціальний майданчик затягнувся і фактично ОСОБА_1 звільнився приблизно о 23:15 годині, а протокол було складено о 21:26 годині, на думку захисника проходження медичного огляду вже суперечило абз. 4 ст. 266 КУпАП, а тому убачає, що є всі підстави для того, аби провадження відносно ОСОБА_1 було закрито на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в межах пред`явленого протоколу, за обставин, викладених у постанові, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 689729 від 14.04.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та такий, що складений уповноваженою особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення. Протокол містить пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: «З протоколом не згоден, відразу після складання їду в медичний заклад».

- безперервним відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських №474397, № 472209, переглянутими судом, де зафіксовано, що ОСОБА_1 знаходячись на вулиці повідомляє працівникам поліції, що він відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці за допомогою технічного приладу, так і в медичному закладі (21:20 година);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.04.2024 складеного на ім`я ОСОБА_1 .

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Дії ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильно кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом «Porsche Cayenne», державний номерний знак НОМЕР_1 , тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Як слідує з вимог п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

Інструкцією № 1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях ЄСПЛ, зокрема по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу постанови, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Досліджені судом і покладені в основу постанови докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Доводи адвоката про те, що відеозапис події не є безперервним та з його змісту неможливо встановити всі обставини події за участю ОСОБА_1 , оскільки дане відео не містить самого моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і не містить оголошення працівниками поліції у водія ознак алкогольного сп`яніння, які викладені в протоколі, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та подальшого роз`яснення водію положень ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, а тому складений протокол відносно останнього працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставним, суд вважає необґрунтованими, оскільки на дослідженому судом відеозаписі зафіксовані всі події щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що підтверджує обставини, які мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію".

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та такою, що відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (21:20:05 година), що підлягає встановленню під час розгляду даної справи, і підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису у суду немає.

Крім того, як слідує з самих показів ОСОБА_1 надані ним у судовому засіданні, останній повідомив, що підставою для складання працівниками поліції протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, була саме оголошена йому така ознака, як запах алкоголю з порожнини рота.

Твердження сторони захисту про те, що відеозапис частково перерваний, повністю не відображає всіх обставин справи, не є слушним. Суд оцінює дані відеозаписи безперервними, інформативними, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі, та який в подальшому був підписаний безпосередньо ОСОБА_1 в присутності свого захисника.

Суд звертає увагу на тому, що Законом не передбачено вимог щодо двохгодинного фіксування працівниками поліції правопорушення.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Зазначені обставини призвели до порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому, за конкретних обставин, ОСОБА_1 після відмови пройти огляд на місці за допомогою технічного приладу, на вимогу працівників поліції мав беззастережно виконати їх законну вимогу і проїхати з ними для медичного огляду на стан сп`яніння, що прямо передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху та абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння, однак вказане ОСОБА_1 не було зроблено, що уподальшому стало законною підставою для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу твердження адвоката про те, що працівниками поліції, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав, виходячи з наступного.

Так, право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси від 14.04.2024 та надходження справи до суду. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Крім того, протокол підписаний особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності саме в присутності захисника. Зауважень щодо не ознайомлення його зі складеним матеріалом, а також не роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, а також ст. 63 Конституції України від ОСОБА_1 не надходило. Як убачається з письмових пояснень ОСОБА_1 у цьому ж протоколі, останній скористався своїм правом та надав письмові пояснення у протоколі: «З протоколом не згоден, відразу після складання їду в медичний заклад».

Твердження сторони захисту, що ОСОБА_1 не відмовлявся їхати до медичного закладу та пройти такий огляд, однак працівники поліції у цьому відмовили, з підстав того, що вони вже зафіксували відмову, а дані відомості не були зафіксовані на нагрудні камери поліцейських, суд оцінює критично, виходячи з наступного.

Як убачається з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, після відмови водієм ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому законом порядку (21:20:05 година), о 22:02 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 76в, що є місцем події прибув захисник ОСОБА_3 , яка в ході спілкування з працівниками поліції з`ясовувала факт евакуювання транспортного засобу «Porsche Cayenne», державний номерний знак НОМЕР_1 , на спецмайданчик. Крім того, сторона захисту в присутності, як і працівників поліції, так і самого ОСОБА_1 , заявила, що нею здійснюється відеозапис за допомогою свого гаджета для подальшого фіксування на її погляд порушень зі сторони поліцейських.

Так, в ході судових засідань, адвокат свої твердження про прохання ОСОБА_1 після складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проїхати до медичного закладу нічим не підтвердила, не заявляла в ході судового засідання долучити фіксування з її власних джерел виказувань того, що водій просив доставити його до медичного закладу та має намір пройти огляд.

Суд констатує, що після того, коли ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан його сп`яніння та з моменту приїзду захисника за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 76в, вирішувалося питання саме заходів забезпечення (евакуація транспортного засобу на спецмайданчик). Вимог як зі сторони захисника так і самого ОСОБА_1 про доставлення останнього до лікарні для огляду на виявлення або навпаки стану алкогольного сп`яніння останніми не висувались.

Суд зауважує, що відповідно до відеозапису, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що у зв`язку з тим, що він відмовляється пройти огляд на визначення стану сп`яніння, відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та буде вилучено посвідчення водія, що в подальшому було зроблено працівником поліції.

Доводи адвоката про те, що письмове направлення до медичного закладу ОСОБА_1 не було вручено та з ним він не ознайомлювався, також не заслуговує на увагу, так як не вручення такої копії документу від 14.04.2024 водію ОСОБА_1 , не може вважатися істотним порушенням та не виключає факту останнім відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Суд зауважує, що видача направлення на медичний огляд водію, який відмовився його проходити у медичному закладі, чинним законодавством не передбачена. Направлення є підставою для проведення медичного огляду лікарем, водія, якого доставив на огляд поліцейський, чого у даному випадку не було. Самостійно медичний огляд ОСОБА_1 не проходив, жодних дій на проходження огляду він не вчиняв, доказів того, що він пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі протягом двох годин або більше стороною захисту не надано.

Твердження сторони захисту про те, що процес доставлення автомобіля на спеціальний майданчик затягнувся і фактично ОСОБА_1 звільнився приблизно о 23:15 годині, а протокол було складено о 21:26 годині, тому проходження медичного огляду суперечило абз. 4 ст. 266 КУпАП, як і версія ОСОБА_1 про те, що він відразу погодився проїхати до медичного закладу на огляд стану сп`яніння, але після того, як працівники поліції повідомили, що його автомобіль буде евакуйований на спеціальний майданчик, він відмовився, оскільки в машині знаходилися діти, яких необхідно було доставити додому, та він збирався забезпечити прибуття іншого водія, суд розцінює їх як неспроможними, надуманими та не може взяти до уваги, оскільки вони не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять у собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість судового рішення і не можуть виключати склад адміністративного правопорушення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в клопотанні. Суд такі доводи розцінює, як позицію сторони захисту задля уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та не притягнення останнього до такої.

Суд констатує, що ОСОБА_1 ніхто не позбавляв права в будь-який розумний час, навіть з похибкою більше двох годин пройти огляд у медичному закладі, залишивши питання евакуації автомобіля на сторону захисту, яка так активно вказаним питанням і займалася.

На переконання суду, твердження адвоката та самого ОСОБА_1 про те, що останній не зміг вчасно, а саме упродовж двох годин проїхати самостійно до медичного закладу, оскільки тривалий час зайняло питання евакуації автомобіля на спецмайданчик, не є такими, які б були вагомою підставою для закриття провадження на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд наголошує, що питання про заходи забезпечення, як і відсторонення водія від керування та направлення автомобіля на спецмайданчик не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для закриття провадження по справі.

В ході судового розгляду, захисником та ОСОБА_1 не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу, яка мала місце 14.04.2024 за вищевказаною статтею КУпАП.

Суд звертає увагу, що скарга від 14.04.2024, яка була надана адвокатом в ході судового розгляду на дії працівників поліції з приводу вилучення автомобіля та доставлення його на спеціальний майданчик , не є предметом судового розгляду за вказаним матеріалом.

Також суд зазначає, що в клопотанні адвоката також містяться інші доводи, які зводяться до дослівного викладу положень КУпАП, відомчих інструкцій МВС, МОЗ України та судової практики Європейського суду з прав людини, без їх належного співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому, на переконання суду, вказане не потребує детального аналізу, оскільки дане не має вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви суду за всіма ключовими доводам сторони захисту, на які останній акцентував увагу, викладені вище.

З огляду на вищевказане, перевіряючи доводи ОСОБА_1 та захисника Зоц А.О. щодо недоведеності вини особи ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому, вказаний учасник провадження, оцінює і тлумачить такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження, а доводи сторони захисту щодо неспроможності обвинувачення, висунутого йому, про порушення норм права, Наказів, Інструкцій, суд належним чином перевірив.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні, що дало змогу суду прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП. При цьому, суд зауважує, що від початку розгляду даного матеріалу ОСОБА_1 та його захисник реалізовували свої процесуальні права, передбачені чином законодавством. Упродовж розгляду адміністративного матеріалу останнім суд надав змогу здійснювати ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, подавати клопотання, чим останні скористалися, вважаючи за можливе закінчити розгляд справи за наявності тих доказів, що є у справі.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника ОСОБА_1 , який свою провину не визнав, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати й те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, в даному випадку ОСОБА_1 взяв на себе відповідальність за трьох малолітніх дітей, які перебували в салоні його автомобіля (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 занеобхідне призначити адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко