Справа № 201/4496/24
Провадження № 3/201/2179/2024
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

08 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши у судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 притягнутої за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 752815 від 05 квітня 2024 року ОСОБА_1 05 квітня 2024 року близько о 15 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , виражалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою своїй доньці ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство, що кваліфікується за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, та надала пояснення які потім виклала письмово. Відповідно до пояснень останньої, вона є власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав. Зазначила, що на одній земельній ділянці є дві будівлі, в одній з яких проживає сім`я її доньки ОСОБА_2 05 квітня 2024 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 приїхали до свого гаражу, куди забігла їх донька та почала сварку, в ході якої, викрала у батька сумку, та вибігла з будівлі гаражу. Вона з чоловіком намагались забрати сумку у доньки, однак ОСОБА_2 сумку не віддавала, вирвати сумку у не вдалось, оскільки ОСОБА_2 сильніша за них. В ході конфлікту їй стало погано, тому поліцейські викликали швидку. З наданого ОСОБА_1 висновку спеціаліста судово-медичного експерта №960 від 08 квітня 2024 року, у останньої виявлені тілесні ушкодження, а саме синці, що спричинені в термін на який вказувала обстежена, тобто 05 квітня 2024 року, виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис щодо ОСОБА_2 Вину в скоєному правопорушенні не визнала, зазначила, що ударів донці не наносила, а лише намагалась забрати сумку, щодо тілесних пошкоджень доньки, зазначила що виписка з медичної картки була куплена донькою і є неправдивою.

Потерпіла особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що вона проживає в одній із будівель за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком та двома дітьми, будівлі та земля дійсно належать матері, проте будинок в якому вона мешкає з сім`єю був недобудований, тому вона з чоловіком за власні кошти добудувала його, 05 квітня 2024 року, вона повернулась додому та побачила, що її садові рослини були викопані, після чого вона побачила батьків у гаражі та зайшла туди з метою з`ясувати навіщо вони це зробили. Мати ОСОБА_1 почала на неї кричати та виштовхувати з гаражу, наносити удари руками, після чого потерпіла впала та вдарилась головою, а мати з батьком продовжували кричати та наносити їй удари. Потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що сумку вона не крала та не розуміє про що іде мова, також зазначила, що коли прибула машина швидкої допомоги, вона відмовилась від госпіталізації через те, що не могла покинути малолітніх дітей. Потерпіла надала виписку з медичної карти стаціонарного хворого №5458 від 18 квітня 2024 року, відповідно до якого, потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні з 06 квітня 2024 по 18 квітня 2024 року, стан при госпіталізації: середньої тяжкості, діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку та забій правого коліна. Потерпіла разом з представником просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зазначила, що такі сварки мають не одноразових характер і дуже лякають її дітей.

В ході слухання справи судом було допитано свідка потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка є сусідкою потерпілої, та зазначила, що повертаючись з роботи у п`ятницю (05 квітня 2024 року) почула крики з дому сусідів, через відкриті двері побачила сварку та насилля над ОСОБА_2 , зробила зауваження батькам потерпілої та побачила що ОСОБА_2 погано себе почуває після даної сварки. Окрім того зауважила, що батьки не проживають на одній території з потерпілою, живуть окремо в квартирі.

Свідок ОСОБА_3 , який є батьком потерпілої в судовому засіданні пояснив, що донька вкрала його сумку, у матері з донькою стався конфлікт, в ході якого мати намагалась вирвати сумку у доньки, після чого він підійшов та намагався їх розборонити, зазначив, що пізніше приїхав чоловік доньки та погрожував їм фізичною розправою та штовхав останнього. Підтримав свідчення дружини ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Даний висновок про доведеність вини ОСОБА_1 підтверджується викладеними фактичними обставинами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, об`єктивність яких у районного суду сумнівів не викликає, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою відповідно вимог ст. 254-256 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та усними показами свідка, рапортом уповноваженої особи, терміновими заборонними приписами які було складено двічі 03 березня 2024 року та 05 квітня 2024 року, випискою з медичної карти стаціонарного хворого №5458 від 18 квітня 2024 року, випискою з медичної карти амбулаторного хворого від 03 травня 2024 року. Сукупність фактичних даних та встановлених судом обставин дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 вчинила насильство в сім`ї щодо своєї доньки, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Враховуючи викладене, особу ОСОБА_1 та характер вчиненого, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення у вигляді десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки на переконання суду таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім того статтею 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.О. Демидова