Провадження номер 3/741/7/24
Єдиний унікальний номер 741/1321/23
ПОСТАНОВА

іменем України

30 квітня 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії ААД № 471025), передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ФОП ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

06 липня 2023 року о 16 год 04 хв в с. Селище, вул. Шкільна біля будинку 2 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував трактором DF-244, без н/з, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів). Водієві було запропоновано пройти тест на приладі Драгер, на що водій в категоричній формі відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний реєстратор. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 08 січня 2024 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Не заперечуючи факту керування ним трактором, зазначав, що поліцейськими була порушена процедура проходження огляду на стан сп`яніння, що слугувало підставою для відмови у проходженні такого огляду.

Захисник ОСОБА_3 08 січня 2024 року у судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зазначив, що з наявного у матеріалах справи відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського, слідує, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці, будь-яких порушень правил дорожнього руху не допускав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, привертав увагу суду, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 471025, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, має суттєві розбіжності з примірником протоколу цієї ж серії та номеру, що був вручений останньому працівниками поліції, що свідчить про виправлення в оригіналі протоколу уже після його складання. При цьому, сам ОСОБА_1 з такими дописами ознайомлений не був. Таким чином, будь-які дописи, а також інші зміни у протоколі про адміністративне правопорушення, здійснені після його підписання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, тягнуть за собою визнання такого протоколу неналежним доказом у суді.

У судове засідання 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 та захисник Гунько О.Ю. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ст. 130, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок належним чином повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

Так, згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Статтями 251 та 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Ураховуючи вищевикладені правові норми, аналізуючи докази по справі, суд уважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- обставинами, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 471025 від 06 липня 2023 року, копію якого вручено ОСОБА_1 , що засвідчено його підписом. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення власноручно зазначено: «Рухався на тракторі» (а. с. 2);

- копією постанови від 06 липня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 303865 щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП (а. с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого на ім`я ОСОБА_1 , від 06 липня 2023 року (а. с. 7);

- розпискою ОСОБА_4 від 06 липня 2023 року про те, що він отримав керування трактором ДФ244, б/н, та зобов`язується доставити до місця проживання гр. ОСОБА_5 (а. с. 4);

- переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який міститься на оптичному диску, що додано до матеріалів справи, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 трактором, факт зупинки трактора під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Отже, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд уважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол складено у відповідності до вимог законодавства, а вина особи безумовно «поза розумним сумнівом» доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, і повністю встановлена під час судового розгляду.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 учинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд уважає способом самозахисту та розцінює його як бажання уникнути адміністративної відповідальності за вчинення даних правопорушень. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Щодо доводів захисника про наявність дописів у протоколі про адміністративне правопорушення серїї ААД № 471025, які зроблені вже після того, як вказаний протокол про адміністративне правопорушення було підписано особою, стосовно якої його складено, суд зазначає, що статтею 256 КУпАП установлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол.

Згідно з п. 9 р. ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, із змінами, (наділі Інструкція № 1376). при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень).

Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. (п. 8 р. ІІ Інструкції № 1376).

Судом установлено, що у примірнику протоколу, який надійшов до суду, у графі «посада, спеціальне звання, П.І.Б. поліцейського, який склав протокол» зазначено «Поліцейський з РПП ВПД № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області сержант поліції ОСОБА_6 », у той час як у другому примірнику протоколу, який видавався ОСОБА_1 , слова «сержант поліції ОСОБА_6 » відсутні (не указані) (а. с. 2, 38).

Згідно з пунктом 7 р. І, пунктом 5 р. ІІІ Інструкції № 1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Суд уважає, що указані розбіжності у примірниках протоколу про адміністративне правопорушення серїї ААД № 471025 є наслідком описки, зробленої поліцейським механічної (мимовільної, випадкової) помилки, яка жодним чином не впливає на суть порушення та правову кваліфікацію, не є суттєвою та значною і не впливає на прийняття рішення у справі.

Істотних порушень вимог закону, які б призводили до визнання протоколу про адміністративне правопорушення серїї ААД № 471025 недопустимим доказом, не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені в частині 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Із повідомлення ТСЦ МВС № 7443 від 28 липня 2023 року № 31/25/15-422 убачається, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія.

Отже, ОСОБА_1 є водієм в розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 1.10 ПДР України, а, отже, на нього може бути накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, суд робить висновок, що достатнім та необхідним для виховання правопорушника й запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами, буде призначення стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 рахувати із дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій КРУПИНА