Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7622/23 Головуючий у 1-й інст. Костенко С. М.
Категорія ч.1 ст.483 Митного кодексу України Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича, особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - Бардошевської Тетяни Ігорівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича на постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 20 лютого 2024 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення,

встановив:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 20 лютого 2024 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, представник митниці Кондратюк А.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті. Зокрема зазначив, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а вина останнього доведена матеріалами справи в повному обсязі. На його думку, в листах благодійного фонду «Роби добро, Даруй надію» від 29.03.2023 та від 01.05.2023 немає жодних суперечливих відомостей. В листі від 29.03.2023 фонд заперечив замовлення вказаного транспортного засобу, а в листі від 01.05.2023 представники фонду звертають увагу на те, що лист від 08.04.2022 за №954 виготовлений машинописним способом та не містить обов`язкових реквізитів підпису та мокрого відтиску печатки. Отже, сама лише неможливість перевірки видачі листа за реєстраційними даними фонду не вказує на дійсність листа, з наведених вище підстав. Також звернув увагу, що з пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 вбачається, що транспортні засоби ввозились на митну територію України з метою передачі конкретному військовослужбовцю, однак відповідні відомості не вносились до митної декларації, а транспортний засіб не доставлявся, що свідчить про усвідомлення дій спрямованих на відображення неправдивих відомостей у митній декларації. Окрім того, просив врахувати, що знаходження транспортних засобів, що є предметами правопорушення у даній справі, не встановлено та з об`єктивних причин їх не вилучено, провести товарознавчу експертизу без їх огляду не видається можливим. Разом із цим, вартість транспортних засобів визначено на підставі основних ідентифікуючих ознак транспортного засобу, що містяться у Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, яка заповнена 13.04.2022 у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_3 , свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу, отриманих з Львівської митниці листом від 10.04.2023 №3327/7.4-20) та інформації сайтів мережі Інтеренет RST.ua, AUTO.RIO.com., CARS.ua, AUTOMOTO.ua.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом статей 245 КУпАП та 486 МК України завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 489 МК України установлено, що при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції та винесенні оскаржуваної постанови відносно ОСОБА_1 дотримані.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення митних правил №0272/101000/23 та №0271/101000/23 від 05.05.2023 ОСОБА_1 інкриміновано вчинення дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів: транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», модель «ML350», кузов № НОМЕР_1 , 2005 року виготовлення та транспортного засобу «NISSAN», модель «QASHQAI», кузов № НОМЕР_2 , 2010 року виготовлення (далі транспортні засоби), відповідно, бувших у використанні, у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для їх переміщення підроблених документів та документів, одержаних незаконним шляхом та таких, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, а саме письмового звернення Благодійної організації «Благодійний фонд «Роби добро, даруй надію» за №954 від 08.04.2022, що зазначеною Благодійною організацією не видавалось і є підробленим.

Так, зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення митних правил №0272/101000/23 та №0271/101000/23 від 05.05.2023, відомостей, що містяться у АСМО «Інспектор», документів, які додані до відповіді Львівської митниці від 10.04.2023 №7.4-3/28-03/7/8640 на запит Житомирської митниці, вбачається, що 13.04.2022 ОСОБА_1 , використовуючи власний транспортний засіб (лафет) через міжнародний пункт пропуску "Шегини-Медика" одночасно ввіз на митну територію України два вищевказані транспортні засоби, бувші у використанні (а.с.1-3, 58-60). Згідно поданої громадянином України ОСОБА_3 до митного контролю та оформленої Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 13.04.2022, відправником товару зазначено громадянина Великобританії ION SOROCOTEI (адреса: SUTTON ROAD WALSALL), отримувачем - Благодійна організація «Благодійний фонд «Роби добро, даруй надію» (вул.Князів Острозьких,75/29, м.Житомир). Також до митного оформлення як підставу для переміщення ОСОБА_3 було надано письмове звернення Благодійної організації «Благодійний фонд «Роби добро, даруй надію» за №954 від 08.04.2022 про допомогу у забезпеченні організації вказаними транспортними засобами (а.с.27-32).

Житомирською митницею з метою підтвердження чи спростування фактів отримання транспортних засобів, видачі письмового звернення зазначеним отримувачем направлено запит до Благодійної організації «Благодійний фонд «Роби добро, даруй надію» за №7.19-2/20/14/1992 від 22.03.2023, на який отримано відповідь від 29.03.2023 за вхідним митниці №3022/14-20 від 30.03.2023 про те, що вищевказані транспортні засоби у якості гуманітарної допомоги дана Благодійна організація не замовляла, не очікувала та, власне, не отримувала (а.с.33, 35, 89, 91).

Окрім того, матеріали справи свідчать, що 26.04.2023 Житомирською митницею, з метою підтвердження чи спростування видачі та направлення Благодійною організацією «Благодійний фонд «Роби добро, даруй надію» листа (звернення) від 08.04.2022 №954, що став підставою для пропуску на митну територію України зазначених у листі Житомирської митниці від 22.03.2023 №7.19-2/20/14/1992 транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги, до Благодійної організації «Благодійний фонд «Роби добро, даруй надію» направлено запит за №7.19-2/20/14/2913 (а.с.34, 90).

Зі змісту наданої на запит відповіді від 01.05.2023 Благодійна організація «Благодійний фонд «Роби добро, даруй надію» у зв`язку з відсутністю у розпорядженні благодійної організації журналів реєстрації вхідної/вихідної кореспонденції, не має можливості ні підтвердити, ні відповідно спростувати видачу та направлення листа (звернення) від 08.04.2022 №954 (а.с.38. 94).

Також на адресу місця реєстрації (проживання) громадянина ОСОБА_4 , наявну в ЦБД ЄАІС Державної митної служби України, направлено виклик за №7.19-2/20/10/2712 від 18.04.2023 про необхідність прибуття до митного органу для дачі пояснень з приводу обставин ввезення транспортних засобів, але даний громадянин у визначений термін не прибув та не направив на адресу митниці письмових пояснень (за даними АТ «УКРПОШТА» виклик за №7.19-2/20/10/2712 від 18.04.2023 Савенець отримано) (а.с.6,63).

Судом першої інстанції під час розгляду справи був допитаний ОСОБА_1 , який пояснив, що з початку війни здійснює волонтерську допомогу Збройним Силам України. Оскільки він мав у власному користуванні лафет, до нього звернулися з проханням військові транспортувати з Польщі два автомобіля, які надаються іноземцями, як гуманітарна допомога, на що погодився. В Польщі йому загрузили два автомобіля марки MERCEDES-BENZ та NISSAN, дали пакет документів, серед яких були документи благодійного фонду. Самостійно склав декларації, оскільки було два транспортних засоби, на кожен окремо. В Україні, після перетину кордону транспортні засоби передав військовому, який в послідуючому надав йому акти про приймання транспортних засобів. Зазначив, що йому не було відомо, що в листах благодійного фонду зазначено неправдиві відомості, він їх особисто не отримував у фонді, зазначені документи йому надано при перетині кордону.

Також судом першої інстанції опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який надав пояснення, що з початку війни є діючим військовослужбовцем. У зв`язку з відсутністю достатньої кількості транспортних засобів, які вони потребували, звертався в різні благодійні фонди за допомогою. Отримав листи від благодійного фонду на отримання транспортного засобу із-за кордону та звернувся до ОСОБА_1 за допомогою перевезти лафетом два автомобілі, на що останній погодився. ОСОБА_1 доставив транспортні засоби через кордон, документи він надав останньому, а саме листи благодійного фонду та отримав вказані автомобілі, про що склав акт прийому-передачі. Зазначив, що автомобілі брав під власну відповідальність, оскільки на початку війни неможливо було поставити транспортні засоби на облік у військовій частині, оскільки ці автомобілі одразу йшли в зону бойових дій. Де на даний час ці автомобілі йому невідомо.

Частина перша ст.483 МК України зазначає, що переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного суду від 3 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Таким чином, правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Приймаючи постанову про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд першої виходив з того, що під час розгляду справи не надано та не здобуто доказів про наявність вини в діях ОСОБА_1 у формі прямого умислу.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, який здійснений на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, а доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, такими, що не спростовують відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Суд першої інстанції надав правильну оцінку відповідям представника Благодійного фонду на звернення Житомирської митниці, та іншим письмовим матеріалам справи, які на думку апеляційного суду не можуть бути належними, допустимими та достовірними доказами, які «поза розумним сумнівом» підтверджують беззастережну винуватість ОСОБА_1 у інкримінуємому йому порушенні.

При вирішенні справи, суд обґрунтовано врахував пояснення ОСОБА_1 , який зазначив, що пакет документів для переміщення транспортних засобів, серед яких були документи Благодійного фонду, йому надав відправник і саме такі документи він подав до митного оформлення, а дані вніс до Декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою.

Також, викладені в протоколах про порушення митних правил обставини мали місце на початку повномасштабного вторгнення російської федерації до України в умовах воєнного стану. Військові оперативно потребували транспортних засобів, що пояснює недотримання ОСОБА_1 передачі їх визначеному одержувачу, а передачу безпосередньо військовим. Факт передачі транспортних засобів був підтверджений свідком ОСОБА_2 та відповідними актами.

Як правильно зазначив суд матеріали справи не містять відомостей про те, що транспортні засоби були використані в інший спосіб, в тому числі, що були продані на території України.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, апеляційна скарга не містить, а апеляційному суду не надано.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду, суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 20 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич