Номер провадження: 33/813/1140/24
Номер справи місцевого суду: 523/2519/24
Головуючий у 1-й інстанції Ружицький В. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 21 березня 2024 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 21 березня 2024 року

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 січня 2024 року приблизно о 23:01 год

в м. Одесі, по вул.Червона,5А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Сітроен Берлінго» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і координації рухів. Від огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги приписів п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 21 березня 2024 року, провадження у справі закрити, посилаючись на те, що поза увагою суду залишилися подані ним клопотання про закриття провадження у справі; під час розгляду справи він зазначав суду, що факт керування ним транспортним засобом у місці і час зазначених у протоколі не доведено, а долучений поліцейськими до матеріалів справи відеозапис не містить жодних доказів на предмет підтвердження факту керування ним автомобілем та його зупинення правоохоронцями, при цьому зазначає, що за допомогою відеозапису зафіксовано лише обставини щодо з`ясування інспекторами поліції особи водія та обставин можливого правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, і ці події відбуваються у його квартирі, а не під час зупинки його правоохоронцями; після того, як він припаркував свій автомобіль та складанням протоколу про адміністративне правопорушення минуло майже дві години; відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він мотивував тим, що зустріч з поліцейськими відбулася у його квартирі, а не під час зупинки автомобіля, що суперечить вимогам Інструкції; долучені до матеріалів справи письмові пояснення свідків є недопустимими доказами, оскільки не доводять факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та складенні з порушеннями; в письмових поясненнях ОСОБА_2 зафіксовано лише факт парковки його автомобіля на території кооперативу «Автосерж» 28 січня 2023 року о

23:45 год., при цьому не зазначено дату та час, а також особу, яка відібрала ці пояснення; письмові пояснення свідка ОСОБА_3 не містять дати в описанні подій про які йдеться, тому апелянт вважає, що надані цим свідком пояснення, зокрема про те, що водій тримав у лівій руці алкогольний напій є недостовірними, оскільки транспортний засіб має тоноване скло; згідно пояснень свідка рух транспортного засобу відбувався у темну пору доби, що вказує про сумнівність пояснень цього свідка; також апелянт посилаючись на зміст відеозапису висловлює припущення про те, що правоохоронці впливали на свідка

ОСОБА_3 з метою надання ним пояснень саме такого змісту, при цьому зазначає, що пояснення свідків, а також надані ним пояснення не підтверджують будь-яких тверджень суду про порушення ним ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що ОСОБА_1 не заперечується та обставина, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці події за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), так і у спеціалізованому закладі охорони здоров`я, наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, які слугували підставами для направлення його на огляд з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у змісті апеляційної скарги, апелянт також під сумнів не ставить. Не оспорюється апелянтом і те, що обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на приписи ч. 7 ст. 294КУпАП, ці обставини апеляційним судом не переглядаються.

Як на підставу для скасування постанови суду першої інстанції, апелянт посилається на те, що матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом, а також те, що він був зупинений безпосередньо правоохоронцями після управління автомобілем, сукупність доказів, які надані поліцейськими, зокрема, пояснення свідків є неналежними доказами, а тому не можуть слугувати підтвердження його вини у скоєні інкримінованого адміністративного правопорушення, суд не надав належну оцінку його доводам, викладеним у клопотанні про закриття провадження у справі.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: "будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі" (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" ("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).

Наведені вище приписи законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення правоохоронцями були дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, інші документи.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладаючи на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, вина ОСОБА_1 підтверджена сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №734135 від 29 січня 2024 року; довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія; поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відеозаписами, долученими поліцейськими до матеріалів справи, при цьому підстави для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на які посилався останній під час розгляду судом справи відсутні.

З такими висновками суду, погоджується апеляційний суд, з огляду на таке.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №734135 від 29 січня 2024 року, правоохоронцями зафіксовано, що: «28 січня 2024 року о 23 год

01 хв в м. Одеса, вул. Червона, 5 а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також вказаний вище протокол містить відомості про свідків, а саме

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та підписи цих осіб.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень чи б то заперечень, підписаний ОСОБА_1 , як особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У графі «до протоколу додаються» зазначено: «БК471497, 471068, пояснення свідків (2)».

З відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи, належність та допустимість якого як джерела доказу апелянт не оспорює, убачається, що правоохоронці були викликані на місце події у зв`язку з тим, що було здійснено наїзд на магазин транспортним засобом, який покинув місце ДТП. З метою установлення автомобіля, причетного до цієї події, а відтак і особи водія, поліцейськими були переглянуті записи з камер зовнішнього спостереження, які розміщені на фасаді магазину, а також відібрано пояснення у свідка ОСОБА_3 , який у цей час був біля цього магазину та надав поліцейським пояснення з приводу обставин, яких був очевидцем, на підставі чого було установлено марку цього транспортного засобу. Окрім того, поліцейськими на місці події зафіксовано характер та колір пошкоджень, які лишилися, в результаті наїзду автомобіля на фасад магазину. Під час з`ясування ймовірного місцезнаходження автомобіля, причетного до ДТП, правоохоронцями установлено, що цей транспортний засіб знаходиться неподалік від місця пригоди та припаркований на стоянці, поруч з гаражем. З відеозапису убачається, що свідок ОСОБА_2 , який працює охоронцем стоянки, на якій було виявлено вказаний вище автомобіль, підтвердив поліцейським, що автомобіль «Сітроен» приблизно о 23:45 год. заїжджав на територію парковки та через хвилин 10-15 після цього, власник цього транспортного засобу та гаражу, залишив місце стоянки, після чого поліцейськими було продемонстровано фотографію ОСОБА_1 , якого свідок ОСОБА_2 впізнав, вказавши, що саме ця особа є власником вказаного автомобіля та гаражу поруч з яким стояв транспортний засіб та саме цей чоловік залишав місце стоянки. На місці виявлення транспортного засобу також був присутній інший свідок ОСОБА_3 , який підтвердив поліцейським, що саме цей автомобіль він бачив у той час, як він здійснив наїзд на магазин. Поліцейськими було оглянуто зазначений вище транспортний засіб за місцем його виявлення та зафіксовано на ньому пошкодження, характерні при потраплянні автомобіля у ДТП. Зафіксувавши зазначені вище обставини, відібравши письмові пояснення у свідків, поліцейськими було встановлено місце проживання власника вказаного вище автомобіля, а саме ОСОБА_1 , який у цей час знаходився за місцем свого проживання. Прибувши на місце ДТП разом з ОСОБА_1 , поліцейськими зафіксовано за допомогою бодікамери поліцейського відеореєстратора момент ДТП та продемонстровано його ОСОБА_1 , а також оголошено зміст пояснень, наданих свідками. Відповідаючи на запитання поліцейського, ОСОБА_1 підтвердив, що саме він знаходився за кермом транспортного засобу (00:54:53 час вказаний на відеозаписі), а також надав пояснення про те, що вживав алкоголь саме до ДТП (00:55:19 час вказаний на відеозаписі). На пропозицію поліцейського пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру, а також у спеціалізованому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим поліцейським його було повідомлено про те, що відносно нього буде складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

З письмових пояснень, наданих 29 січня 2024 поліцейським свідком ОСОБА_3 убачається, що останній повідомив правоохоронцям такі обставини: о 23:10 год він знаходився біля магазину «Бонус» за адресою: м. Одеса, вул. Червона, 5а, як раптово з прибудинкової території виїхав на великій швидкості автомобіль сірого кольору «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_1 та скоїв наїзд на магазин «Бонус» при цьому водій тримав в лівій руці алкогольний напій, після чого зник у невідомому напрямку. По приїзду поліції, які виявили вказаний транспортний засіб на парковці стоянки, перевіривши автомобіль по базі ІПНП, йому показали фото власника цього автомобіля та він підтвердив, що саме він скоїв ДТП (а.с. 4).

Доводи апелянта щодо відсутності у зазначених вище поясненнях дати події, про яку повідомляє свідок, апеляційний суд відхиляє, оскільки з відеозапису убачається, що надані свідком письмові пояснення, є аналогічними тим, що надані ним в усній формі, і стосуються подій, викладених та зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто саме 28 січня 2024 року.

Надаючи письмові пояснення поліцейським 29 січня 2024 року, свідок

ОСОБА_2 повідомив поліцейським про те, що 28 січня 2024 року він знаходився біля в`їзду в кооператив «Автосерж» приблизно о 23:45 год. «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_1 заїхав на територію парковки, через приблизно 10-15 хв територію парковки покинув власник авто та гаражу №164, який володіє цим гаражем не один рік. Приблизно через 10-15 хв приїхали працівники поліції та запитали чи в`їжджав на територію «Сітроєн», після чого він вказав на номер гаражу, де цей автомобіль знаходиться. Після чого працівники поліції показали фотографію власника гаражу та автомобіля на що він підтвердив, що бачив його (а.с. 5).

Доводи апелянта щодо недопустимості пояснень свідка ОСОБА_2 , з підстав наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд відхиляє, оскільки зі змісту цих пояснень убачається, що вони були відібрані 29 січня 2024 року, відеозаписом, долученим до матеріалів справи підтверджується, що ці пояснення були відібрані уповноваженою на це особою, а саме інспектором патрульної поліції на місці виявлення вказаного вище транспортного засобу.

Відеозаписи не містять відомостей про те, що пояснення, які відібрані поліцейськими у свідків надалися ними під тиском чи примусом, оскільки свідки ОСОБА_3 та

ОСОБА_2 повідомляли поліцейським про відомі їм обставини, що стосуються справи, у добровільній формі, що спростовує твердження апелянта про надання свідками пояснень під тиском чи впливом правоохоронців.

Пояснення вказаних свідків є чіткими та послідовними, узгоджуються між собою, обставин ставити їх під сумнів, апеляційним судом не встановлено.

Окрім того, факт керування транспортним засобом, і вживання алкоголю підтвердив в усній формі та не заперечував і сам ОСОБА_1 , під час спілкування з поліцейськими, що зафіксовано за допомогою відеозапису.

Крім того, з відеозапису убачається, що відносно ОСОБА_1 було складено також протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124, 122-4 КУпАП. З Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2024 року у справі №523/2125/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, і судом встановлено, що він 28 січня 2024 року о 23:01 годині за адресою: м. Одеса, вул. Червона,5 керуючи автомобілем CITROEN, р/н НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості під час руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на магазин «Бонус». Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а магазин пошкодження фасаду. Ставши учасником ДТП та місце події залишив.

Отже факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у місці і часі, зазначених у протоколі від 29 січня 2024 року, також підтверджується зазначеним вище судовим рішенням.

За таких встановлених судом обставин, апеляційний суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 28 січня 2024 року транспортним засобом, у місці і часі та за обставин, зафіксованих правоохоронцями, виходячи із сукупності доказів, що містяться у справі.

Установивши та зафіксувавши факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що не заперечувалося останнім, а також те, що він як водій на вимогу правоохоронців, усупереч приписам п. 2.5 ПДР відмовився проходити відповідний огляд, як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу алкотестера "Драгер", так і у закладі охорони здоров`я, поліцейськими підставно складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вказане є безпідставними доводи апелянта про те, що поза увагою суду залишилися його посилання про наявність підстав для закриття провадження у цій справі відносно нього та не вирішення судом поданого ним відповідного клопотання.

Іншими доводами апеляційну скаргу апелянт не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко