Справа № 344/4022/24
Провадження № 33/4808/480/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Клюби П.Р.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Клюби Павла Родіоновича на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння, за наступних обставин.

Так, 29 лютого 2024 року о 08 год 31 хв в м. Івано-Франківську по вул. Слобідська, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Explorer», н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується Висновком № 154 лікаря-нарколога КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР», чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Клюба П.Р. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі.

Вважає постанову судді незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушені вимоги КУпАП та Інструкції. Зазначає, що під час зупинення транспортного засобу працівники поліції не назвали причину зупинки. Також про відсутність законної причини зупинки свідчить той факт, що ОСОБА_1 не притягнено до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Зазначає, що зупинка транспортного засобу є незаконною, а тому подальші вимоги поліцейського до водія, зокрема й про проходження огляду на стан сп`яніння, водій не був зобов`язаний виконувати. На думку сторони захисту в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник ОСОБА_2 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Захисник Клюба П.Р. просив проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду захисник Клюба П.Р. підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши доводи захисника Клюби П.Р., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29 лютого 2024 року серії ААД №612165 (а.с. 1) 29 лютого 2024 року о 08 год. 31 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Слобідська, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Explorer», д.н.з. НОМЕР_2 у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується Висновком №154 лікаря-нарколога КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР». Чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським взводу 2 роби ТОР БУПП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Хорт В.Д., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

При складенні протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки згідно з ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що він підтвердив своїм власноручним підписом.

В протоколі ОСОБА_1 надав такі пояснення: «На момент зупинки і з останнього моменту зупинки, не вживав наркотичні речовини».

Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.

Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» (а.с. 2), водій ОСОБА_3 , в якого виявлені ознаки сп`яніння поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, направлявся для проходження огляду на стан сп`яніння в медичний заклад.

Як вбачається з висновку КНП ««ПОКЦПЗ ІФ ОР» від 29 лютого 2024 року №154 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6) ОСОБА_1 на час огляду, а саме 29 лютого 2024 року о 09 год. 10 хв. перебував у стані наркотичного та медикаментозного сп`яніння.

Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я лікарем ОСОБА_4 , із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем.

Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення.

З відеозаписів, що на компакт-диску (а.с. 8), вбачаються безсторонньо зафіксовані обставини події, зокрема: процес зупинки транспортного засобу «Ford Explorer», д.н.з. НОМЕР_2 , як працівник поліції повідомляє водієві причину зупинки п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», що є інформація, яка свідчить, що водій має намір вчинити адміністративне правопорушення, перевірки документів, встановлення особи водія; як поліцейський з`ясовує у особи про вживання алкогольних чи наркотичних речовин; процес проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зокрема відібрання біологічних зразків - сечі, проведення дослідження, в ході якого виявлено наркотичні засоби; складення та вручення документів працівниками медичного закладу та поліцейськими.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Сторона захисту не заперечувала, що на відео відображений саме ОСОБА_1 , і що таке відео знімалося в період, коли мала місце подія.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

На відеозаписі зафіксовано, що оголошена причина зупинки не є цитуванням п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Разом з тим, працівник поліції назвав причину зупинки з посиланням на норму закону. Той факт, що працівник поліції некоректно зацитував зміст закону не є підставою для визнання огляду недійсним.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 4 Розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , мали підстави направляти його пройти огляд.

Щодо виявлених ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , необхідно зазначити, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Жодних приписів про те, що поліцейські повинні озвучити водієві виявлені ознаки наркотичного сп`яніння не містить ні ст. 266 КУпАП, ні Інструкція, ні Порядок.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно із пунктом 12 Розділу ІІ вказаної вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 розділу І цієї ж Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зміст матеріалів справи свідчить, що працівники поліції діяли відповідно до вимог закону, після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, направили його до закладу охорони здоров`я, останній пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, за результатами якого встановлено, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Лікар при проведенні огляду користується спеціальними знаннями, проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, та несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

Твердження сторони захисту про відсутність законної причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 вважаю не є слушним.

Причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , обставини того, чи був він був відсторонений від керування автомобілем, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані сп`яніння.

Таким чином доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено факт керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що є порушенням п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло