Справа № 946/3711/24 Провадження № 3/946/1472/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №577006, 02 травня 2024 року о 21 год. 01 хв. в Ізмаїльському районі, с. Комишівка, по вул. Ізмаїльській водій ОСОБА_1 керував мотоциклом Viper без номерного знаку, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинене повторно протягом року, оскільки постановою серія БАА №994475 від 11 червня 2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №576975, 02 травня 2024 року о 21 год. 01 хв. в Ізмаїльському районі, с. Комишівка, по вул. Ізмаїльській водій ОСОБА_1 керував мотоциклом Viper, який не був зареєстрований в установленому порядку, чим порушив п. 2.9.в ПДР та п. 7 Постанови КМУ № 1388 від 07.04.1998 року, правопорушення вчинене повторно протягом року, оскільки постановою серії БАД № 927690 від 14 квітня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце слухання справи на 16 травня 2024 року о 12 год. 00 хв. повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколах про адміністративні правопорушення. Заяви про відкладення розгляду справи не надав, про причину неявку до суду не повідомив.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Крім того, як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України» Європейський суд дійшов висновку, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого часу, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки.

Таким чином, ОСОБА_1 знав про складені відносно нього протоколи, що та не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Оскільки є дані про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Вина правопорушника підтверджена матеріалами справи, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 577006 від 02 травня 2024 року, серії ААД № 576975 від 02 травня 2024 року;

- постановами серії серія БАА №994475 від 11 червня 2023 року та серії БАД № 927690 від 14 квітня 2024 року;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; вимоги п. 2.9 в Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) - водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС.

Своїми діями, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторне протягом року; правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 121 КУпАП - керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, вчинене повторно протягом року.

Згідно довідок начальника САП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 03 травня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою серії БАА №994475 від 11 червня 2023 року; за ч. 6 ст. 121 КУпАП постановою серії БАД № 927690 від 14 квітня 2024 року, посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Порушення п. 2.1 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП, окрім накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Порушення п. 2.9 в ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 7 ст. 121 КУпАП, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та не передбачає призначення додаткового покарання.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.09.2023 року по справі № 702/301/20 дійшла правового висновку, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Таким чином, у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія, втім своїми діями він керував транспортним засобом та порушив правила безпеки дорожнього руху, що створило реальну небезпека для життя і здоров`я інших осіб з можливим спричиненням відповідної шкоди, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в цьому випадках є необхідним з метою попередження спричинення ОСОБА_1 шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення ним правил дорожнього руху в майбутньому.

Крім того, зважаючи, що в протоколах зазначено про належність ОСОБА_1 мотоцикла Viper без номерного знаку, яким він керував 02 травня 2024 року, та інших доказів про належність даного транспортного засобу саме ОСОБА_1 суду не надано, суд не має можливості призначити додаткове покарання у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує обставини, згідно ст. ст. 33, 34, 35 КУпАП, характер вчинених правопорушень, особу порушника, з урахуванням чого застосовує адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 121, 126, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: О.Я.Присакар