Справа № 285/475/24
провадження у справі 3/0285/806/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 березня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В.Б.,

за участю секретаря судових засідань Горбатюк І. О.

прокурора Звягельської окружної прокуратури Мельник І. В.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області (далі - УСР) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , працюючої директором ліцею №4 Звягельської міської ради,

за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №78 від 16.01.2024 року, ОСОБА_1 , будучи з 30.06.2020 року по даний час директором ліцею №4 Звягельської міської ради, та відповідно до п.п. а п. 2 ч. 1 статті 3 Закону України Про запобігання корупції (далі Закон), суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією, порушила вимоги ст.28 Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Проведеною перевіркою встановлено, що у вищезазначеному навчальному закладі працює рідна сестра директора ОСОБА_1 - гардеробниця ОСОБА_2 .

23.09.2022 року ОСОБА_1 підписала та видала наказ №194-/о про преміювання працівників, яким визначено премію працівникам ліцею №4 з нагоди професійного свята День працівників освіти. У цьому наказі з-поміж інших працівників зазначено також і прізвище рідної сестри директора ОСОБА_1 - гардеробниці ліцею №4 Новоград-Волинської міської ради ОСОБА_2 , якій було визначено суму премії в розмірі 1250 грн.

Відповідно до статті 1 Закону близькою особою членом сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першої статті 3 Закону є рідна сестра.

При підписанні вказаного наказу, ОСОБА_1 мала приватний інтерес, а саме поліпшення матеріального стану своєї рідної сестри.

Таким чином, підписання директором ліцею №4 ОСОБА_1 , наказу про преміювання гардеробниці ОСОБА_2 , яка є її рідною сестрою та близькою особою відповідно до статті 1 Закону, є порушенням вимог п. 3 ч. 1 ст.28 Закону.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що рішення про розміри преміювання працівників вона не приймала, а лише видала наказ на підставі рішення ради трудового колективу ліцею №4, якім і було визначено розмір премії працівникам ліцею, зокрема і ОСОБА_2 . Також пояснила, що вона не мала права вносити будь-які зміни в наказі щодо розміру преміювання працівників, оскільки рішення ради трудового колективу є для неї обов`язковим.

Прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а тому просить накласти на неї адміністративне стягнення. Вказує на те, що наявність рішення ради трудового колективу не свідчить про те, що ОСОБА_1 не діяла в умовах реального конфлікту інтересів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, особи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. З Закону, зобов`язані: не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів слід розуміти, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Об`єктивність прийняття рішень означає здатність розглянути питання, що є предметом вирішення, не суб`єктивно, відсторонено, незважаючи на обставини, що не стосуються предмета справи.

Під неупередженістю прийняття рішень розуміється прийняття їх на користь тієї або іншої сторони, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання. (ст. 41 Закону)

Приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи з юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Приватний інтерес може ґрунтуватися на корисливому, кар`єристському, амбіційному, егоїстичному, сексуальному чи іншому мотиві. Приватний інтерес включає й інтерес задовольнити потреби, вигоди, користь третіх осіб.

Встановлено, що 23.09.2022 року ОСОБА_1 було видано наказ №194-/о про преміювання працівників ліцею №4, зокрема ОСОБА_2 , яка є її рідною сестрою та працює в ліцеї №4 гардеробницею (а.с.105-107).

Також встановлено, що розміри премії працівникам ліцею №4 було визначено радою трудового колективу навчального закладу ліцею №4 Звігельської міської ради, про що свідчить протокол засідання ради трудового колективу №1 від 23.09.2022 року.

Як вбачається зі змісту протоколу, рада колективу ліцею здійснила розподіл премії технічно-обслуговуючому персоналу, зокрема і ОСОБА_2 в розмірі 1250 грн. Розмір премій працівникам в кількості 30 чоловік склав від 500 грн до 3934 грн. При цьому премію в розмірі по 1 250 грн отримали 23 працівника.

Як вбачається зі змісту наказу №194-/о про преміювання, зазначені в ньому розміри премій співпадають з тими розмірами, що зазначені в протоколі засідання ради трудового колективу.

Однією з загальних ознак дискреційних повноважень є можливість на власний розсуд обирати міру публічно-правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації.

Отже, встановлені обставини дають підстави дійти висновку, що наказ про преміювання працівників ліцею №4, зокрема ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було видано не на особистий розсуд, а на розсуд та рішення саме трудового колективу, що в свою чергу викликає сумнів, що ОСОБА_1 приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

У рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи всі обставини справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту реального впливу суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями ОСОБА_1 на об`єктивність або неупередженість прийнятого нею рішення, що в свою чергу свідчить про відсутність складу правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 172-7 ч. 2, 245, 247, 283, 284 п 1, 294 КУпАП,

постановив:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в установленому законом порядку

Суддя В.Б. Мозговий