Справа№464/399/24
пр.№ 3/464/341/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Горбаєнко А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 06.01.2023 о 03.20 год. на вул. Сихівська, 2 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Audi», р.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, поведінка, що не відповідає обстановці, не чітка мова); огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці, за допомогою алкотестера «Drager ARND 0056», тест №244, результат 1,06 проміле, у вставленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху.

06.03.2024 до суду надійшли пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подані захисником Горбаєнко А.С., відповідно до яких просить закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовує тим, що докази, зібрані при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, не вказують на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом. Зазначає, що для доведеності вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно встановити перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, а також факт керування такої особи транспортним засобом. Так, перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є доведеним та не заперечується останнім, тоді як обставина керування ним транспортним засобом є недоведеною, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, зокрема твердженнями капітана ОСОБА_2 , який вказує, що здійснив закономірне припущення щодо керування ОСОБА_1 автомобілем. При цьому, захисник зазначає, що в матеріалах справи відсутнє відео з реєстратора автомобіля патрульних, що є основним доказом керування транспортним засобом. Таким чином, сторона захисту вважає, що підставою для оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення є переконання капітана ОСОБА_2 , що не є належним джерелом доказів з огляду на норми КУпАП, а відсутність запису, на якому зафіксовано пересування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, позбавляє можливості встановити об`єктивну сторону ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що транспортний засіб марки «Audi», р.н. НОМЕР_2 , перебував у стані руху під час виявлення його працівниками поліції, так як з відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 перебував на сидінні автомобіля, однак із вимкненим двигуном, не здійснюючи руху. Водночас зазначає, що у випадку руху транспортного засобу, в якому перебував ОСОБА_1 , відсутні докази що таким керував саме він, оскільки в автомобілі перебували також інші особи. Враховуючи вищевикладене та те, що всі сумніви щодо винуватості особи повинні тлумачитись на її користь, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав та пояснив, що того дня з друзями був в гостях допізна, після чого, близько 03.00 год. ночі, вони приїхали на таксі до вул. Сихівська, 2 у м. Львові, де зупинились поблизу дороги, з метою з`ясувати подальші плани на вечір. Оскільки на вулиці було холодно, вирішили присісти в припаркований автомобіль марки «Audi», р.н. НОМЕР_2 , який належить його батькові, щоб погрітись. В подальшому, до транспортного засобу підійшли працівники поліції, яким він пред`явив документи, що посвідчують його особу, та пояснив, що не керував автомобілем та обставини, за яких перебував ньому. При цьому, не заперечив, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому пройшов відповідний огляд. Зазначив, що зауваження щодо матеріалів справи про адміністративне правопорушення у нього відсутні, на даний час шкодує про те, що перебував на вулиці під час комендантської години, вважає такі дії неправильними. Крім того, підтримав подане захисником клопотання про закриття провадження у справі.

Захисник Горбаєнко А.С. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав, викладених у письмовому клопотанні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (стаття 130 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 Закону).

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон) визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Відповідно до п. 2.9А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На з`ясування обставин вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддею досліджено наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №568699 від 06.01.2024, відповідно до якого порушення Правил дорожнього руху мало місце 06.01.2024 о 03.20 год. на вул. Сихівська, 2 у м. Львові, подію зафіксовано відео 471888; 471235. Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_1 надав пояснення про те, що сидів в транспортному засобі марки «Audi», р.н. НОМЕР_2 , разом із трьома друзями, рух автомобілем не здійснював, двигун не заводив;

-відеозаписи з портативних камер працівників поліції;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведено за допомогою DRAGER ALCOTEST 7510 прилад №ARND-0056 у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка мова, результати огляду становлять 1,06 проміле, проба позитивна. З результатам ОСОБА_1 згоден, про що проставлено ним особистий підпис;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.01.2024;

-тестування на алкоголь, проведене за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST 7510», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (Е 1,06‰);

-письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 06.01.2024, відповідно до яких зазначив, що усвідомлюючи наслідки, автомобіль, який був припаркований, не заводив, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. Так, 05.01.2024 близько 04.10 год. прийшов до автомобіля взяти особисті речі, коли підійшли працівники поліції, вимоги яких він виконав. Заперечує, що автомобіль перебував в русі, оскільки при огляді автомобіля інспектор пересвідчився, що двигун авто в дію не приводився.

Аналізуючи вищевказані докази, а також, беручи до уваги пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд встановив, що 06.01.2024 о 03.20 год. на вул. Сихівська, 2 у м. Львові, ОСОБА_1 знаходився на водійському сидінні у транспортному засобі марки «Audi», р.н. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Ці обставини також не заперечувалися особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, зважаючи на заперечення ОСОБА_1 з приводу факту керування транспортним засобом, що є ознакою складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд вважає на необхідне звернути увагу на наступне.

Указом Президента України №264/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово було продовжено, зокрема востаннє Указом Президента від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У відповідності до п. 5 ч.1 ст. 8 вказаного Закону в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такий захід правового режиму воєнного стану як запровадження у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світлового та інших видів маскування.

Постановою КМУ № 573 від 08.07.2020 зі змінами згідно постанови № 1163 від 07.11.2023 затверджено «Порядок здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан».

Згідно п. 4, 5, 8 вказаного Порядку передбачено, що запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування здійснюється лише за наявності реальної загрози життю і безпеці осіб, інтересам суспільства або держави, а також для забезпечення громадського порядку. Комендантська година та встановлення спеціального режиму світломаскування запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням або військовою адміністрацією (у разі її утворення), який доводиться до відома військових адміністрацій (у разі їх утворення) або ради оборони Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Мінекономіки, Мінсоцполітики, Мінінфраструктури, МОЗ, МЗС, АТ Українська залізниця, відповідних органів Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС, військових командувань, з`єднань, військових частин Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Зазначеним наказом призначається комендант, визначаються час, протягом якого діють комендантська година та спеціальний режим світломаскування, межі території їх запровадження, способи здійснення заходів щодо підтримання правопорядку, порядок руху залізничного, автомобільного, морського, річкового, повітряного транспорту, порядок створення, функціювання і місцезнаходження комендатури та її склад. На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Дозволяється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях, де запроваджено комендантську годину, без виданих перепусток особам та рух транспортних засобів Збройних Сил, Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС, які залучаються до здійснення заходів під час запровадження комендантської години, транспортним засобам спеціалізованого призначення, які виконують невідкладне службове завдання, за умови ввімкнення спеціальних світлових сигнальних пристроїв, а також адвокатам, призначеним регіональними/міжрегіональними центрами з надання безоплатної правничої допомоги для надання безоплатної вторинної правничої допомоги затриманим у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, особам, час прибуття до яких припадає на визначений період доби, зокрема на власних транспортних засобах.

Наказом начальника Львівської обласної військової адміністрації від 19.10.2022 №225/22 «Про внесення змін до наказу начальника обласної військової адміністрації від 25.02.2022 № 1/22» запроваджено комендантську годину на території Львівської області з 00 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин.

Згідно «Положення про патрульну службу МВС» затвердженого Наказом МВС України № 796 від 02.07.2015, котре визначає завдання, основні напрями організації роботи, обов`язки і права працівників патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України, передбачено, що патрульна служба відповідно до покладених на неї завдань, посеред іншого, здійснює цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення належної охорони громадського порядку, громадської безпеки та контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки, самостійне виявлення правопорушень.

Одночасно, завдання, основні функції та повноваження працівників патрульної служби визначені Законом України "Про Національну поліцію».

З огляду на вище викладене, та беручи до уваги, що ОСОБА_1 , а ні працівникам патрульної поліції, а ні суду, не надав для огляду перепустку, видану комендатурою, що дійсна в межах території, де було виявлено останнього, суд прийшов до переконання, що особа, котра притягується до адміністративної відповідальності, 06.01.2024 о 03.20 год. на вул. Сихівська, 2 у м. Львові перебував не законно.

При цьому суд критично розцінює твердження сторони захисту, про те, що командиром роти 3 бат. 1 УПП у Львівській області ОСОБА_2 не надано жодних доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 зважаючи на наступне.

При перегляді відео файлів, що містяться в матеріалах справи, встановлено, що працівники поліції перебували на патрулюванні території Сихівського району під час дії комендантської години. Під час керування транспортним засобом виявили обставини маневру автомобіля та керування світловими засобами, що стало підставою для зміни руху службового автомобіля та скерування його до місця знаходження транспортного засобу марки «Audi», р.н. НОМЕР_2 , в котрому було виявлено ОСОБА_1 (на відео у файлі clip.0 у час 03:18:43 працівник поліції реагує: «якійсь мерс під`їхав потушився зразу»). При цьому, суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не вчинялися дії щодо виявлення будь-кого у припаркованих автомобілях, не виявили ОСОБА_1 у приміщенні транспортного засобу випадково, а цілеспрямовано прибули до місця події, зважаючи на підозрілі маневри транспортного об`єкту в період комендантської години. А тому дії працівників поліції, з приводу прибуття службового автомобіля до автомобіля «Audi», р.н. НОМЕР_2 , суд розцінює, як відповідну негайну реакцію уповноваженої особи, на візуально сприйняті обставини, що могли свідчити про порушення у сфері правового режиму воєнного стану, оскільки рух транспорту, без відповідних підстав, в цей час заборонений.

Крім того, доводи сторони захисту про висловлювання працівників поліції щодо марки автомобіля (мерс, ауді), визнає такими, що не заслуговують на увагу, зважаючи на нічний час, а також відстань між службовим автомобілем та місцем події, так як останні цілеспрямовано прибули до автомобіля «Audi», р.н. НОМЕР_2 у період часу з 3:18:43 год (момент виявлення) по 03:19:27 (момент прибуття), що підтверджується даними, що містяться на відеофайлах clip.0 та clip.10. При цьому, працівник поліції на відео, що знаходиться у файлі clip.0 у час 03:18:52-03:18:53 висловився: «а може не мерс…тут розвернемося і під`їдемо до тої Ауді».

Одночасно, ОСОБА_1 жодним чином не спростував законності перебування на вулиці у час дії комендантської години, що автомобіль там розташував до початку дії такої, тобто до 00.00 год 06.01.2024, клопотань про допит свідків, дослідження доказів з приводу виклику таксі не заявляв, у зв`язку із чим такі обставини правниками поліції не могли бути перевірені.

Крім того, пояснення ОСОБА_1 щодо інкримінованих обставин, суд оцінює як не логічні та не послідовні, оскільки автомобіль знаходився на АДРЕСА_2 , тоді як останній проживає у АДРЕСА_1 , повідомляв, що йде за будинок, що неподалік місця події, однак там не знаходиться його місце проживання. Причиною перебування в автомобілі вказав те, що мав намір забрати особисті речі, а в судовому засіданні повідомив, що так як був у компанії друзів, на таксі прибув до автомобіля, оскільки з останніми не вирішили подальші дії, а на вулиці було холодно, вирішили погрітися у транспортному засобі, не вказавши, як можна вчинити такі дії без приведення двигуна у дію.

Також, не зрозумілими є дії останнього, під час з`ясування обставин правопорушення на місці (що підтверджується відеоматеріалами на файлі clip.0, clip.5), спонукання працівника поліції поговорити по телефону, прибуття знайомого на місце, тощо.

Також, твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності про те, що двигун автомобіля був холодний, є обставинами, що не підлягають встановленню, оскільки, жодним НПА не передбачено обов`язку працівника поліції, визначати чи перебував у русі автомобіль за температурою такого. Одночасно, такі фактичні дані не можуть бути перевірені судом.

З огляду на вищевикладене, та беручи до уваги, те що 06.01.2024 ОСОБА_1 будучи у стані алкогольного сп`яніння, працівникам поліції, на їхню вимогу, надав документи на автомобіль, тобто був особою, що мав право на керування чи володіння автомобілем «Audi», р.н. НОМЕР_2 був водієм, на момент прибуття працівників правоохоронного органу знаходився на водійському сидінні, не надав жодних доказів на підтвердження законності перебування на вулиці під час дії комендантської години, а дорожня обстановка, що передували прибуттю до місця події, оцінена, особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, як підозрілий маневр транспортного засобу, що свідчить про керування ним, тому суд критично розцінює невизнання останнім своєї винуватості як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вважає, що винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наведеними вище доказами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, суд бере до уваги сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, котрі виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинено особою, що притягується до адміністративної відповідальності, і вина її доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена матеріалами справи, оскільки, документи, як окремо, так і в сукупності, доводять його вину, зокрема, що останній 06.01.2023 о 03.20 год. на вул. Сихівська, 2 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Audi», р.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшує відповідальність та тих, що обтяжують відповідальність, та вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - у виді штрафу, який необхідно визначити в розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого згідно з положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011№ 3674-VI, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9, 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв.обл./Львів.обл/21081300; код отримувача(КОД ЗА ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Сабара Л.В.