Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/1471/24

Номер провадження 3/511/972/24

"13" травня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Ж . В, розглянувши матеріали, що надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 року о 17 годині 45 хвилин в с-ще. Лиманське по вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 , керував мопедом SKYMOTO б/н, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності 19.10.2023 року за ч.2 ст. 126 КУпАП, без посвідчення водія, повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи такого права, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР.

Позиція учасників розгляду справи.

ОСОБА_1 , в судове засідання, призначене на 18.04.2024 року не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується підписом в протоколі. В судове засідання, призначене на 04.03.2024 року ОСОБА_1 не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, яку отримав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам, суд прийшов до наступних висновків.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними у справі письмовими доказами без участі особистої правопорушника, який про день слухання справи сповіщений належним чином.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого частинами другою четвертою цієї статті.

Пункт п.2.1а Правил дорожнього руху визначає, о водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, вина ОСОБА_1 , у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 479165 від 04.04.2024 року, згідно якого 04.04.2024 року о 17 годині 45 хвилин в с-ще. Лиманське по вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 , керував мопедом SKYMOTO б/н, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності 19.10.2023 року за ч.2 ст. 126 КУпАП, без посвідчення водія, повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи такого права;

- довідкою Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 05.04.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.10.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;

-поясненнями ОСОБА_1 від 04.04.2024 року, згідно яких він зазначив дійсно керував мопедом без посвідчення та вказав, що мопед незареєстрований, також зазначив, що з порушенням згоден в повному обсязі.

За встановлених обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП- повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

При накладенні стягнення, суд враховує, що згідно довідки №67/4630, ОСОБА_1 , посвідчення водія не отримував.

Санкція статті 126 частини 5 КУпАП передбачає покарання у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, чи без такого, втім матеріали справи не містять документів, які підтверджують належність транспортного засобу ВАЗ 2101 д/з НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати транспортним засобом, до того ж в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №067337 зазначено, що даний автомобіль незареєстрований, а тому його вилучення є недоцільним, оскільки воно суперечитиме співмірності адміністративного стягнення та вчиненого правопорушення, так як наслідки покарання в такому випадку стосуватимуться прав та інтересів інших осіб.

Крім того, відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року N 14 не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Також суд враховує поряд з цим, що Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 4 вересня 2023 року по справі № 702/301/20 зазначила, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

З урахуванням викладеного, вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 126 ч. 5 КУпАП з позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Закон України «Про судовий збір» встановлює, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 гривень, який підлягає стягнення з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (пять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач: ГУК в Од.обл./м.Роздільна/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37607526

Номер рахунку (стандарт IBAN): UA0015001

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку МФО: 899998

Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Реквізити для сплати судового збору:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: Ж. В. Теренчук

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.