ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1370/24 Справа № 235/2559/24 Суддя у 1-й інстанції - Коваленко В. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Бортника В.А.,

захисника Ващук В.С.,

апеляційну скаргу захисника Ващук В.С., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, громадянина України, командира відділення взводу зв`язку танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2024 року встановлено, що 20.03.2024 року близько 19-30год., у Покровському р-ні, на території тимчасового розташування військової частини, та виконуючи обов`язок військової служби, був виявлений сержант ОСОБА_1 з ознаками перебування в стані алкогольного сп`яніння, в подальшому ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом від 20.03.2024. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції, захисник Ващук Ю.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Наполягає, що суд першої інстанції вийшов за межі зазначеного в протоколі складу адміністративного правопорушення та самостійно перекваліфікував дії ОСОБА_1 за відсутності належним чином зафіксованого факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою спеціальних засобів, так і в медичному закладі.

Звертає увагу, що покази свідків, на які посилається суд першої інстанції, також не є доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки такі покази суд не заслуховував, будь-яких свідків не викликав. Письмові пояснення свідків в матеріалах справи також відсутні.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні захисник Ващук Ю.С. підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами. У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Так, згідно зі ч. 1 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Разом з цим, наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 року №515 затверджено Інструкцію про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України (далі - Інструкція).

У пункті 3 підпункт 7 розділу VІІІ Інструкції визначено процедуру огляду військовослужбовця на стан сп`яніння, зокрема: За наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні).

Перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За результатами проведення огляду на стан сп`яніння посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) складається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписується посадовою особою, яка проводила огляд, та двома свідками.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається порушнику, а другий підшивається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), зазначаються у відповідних графах протоколів про адміністративне правопорушення та адміністративне затримання.

Аналіз зазначених приписів дозволяє зробити висновок, що встановлення факту знаходження військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння (в даному випадку) можливе лише з додержанням спеціальної процедури та виконання чітких і послідовних дій, результати яких лише і можуть бути належними та допустимими доказами, не входить до компетенції та дискреційних повноважень інших осіб, в тому числі й суду.

Крім того, ст. 266-1 КУпАП передбачено порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимим доказами не є беззаперечним доказом на доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення №68 від 20.03.2024 року ОСОБА_1 інкримінується виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідалність ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В оскарженій постанові суддею 1-ї інстанції встановлено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, яке полягає у відмові військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів обов`язків військової служби від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинена особою в умовах особливого періоду.

Враховуючи, що виписана в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суть адміністративного правопорушення розкриває об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП, як виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, то судовий розгляд мав бути проведений в зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення межах. Проте, суд 1-ї інстанції в оскаржуваній постанові змінив викладену у протоколі про адміністративне правопорушення суть інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та вийшов за межі обставин вчинення правопорушення в сторону погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та самостійно визначив склад адміністративного правопорушення, що свідчить про незаконність оскаржуваної постанови.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, такий факт у встановленому законодавством порядку не встановлювався ні за допомогою спеціальних засобів, ні в закладі охорони здоров`я. Крім того, з матеріалів справи не вбачаються відомості щодо здійснення відеозапису щодо подій, викладених у протоколі про військове адміністративне правопорушення за участю ОСОБА_1 , так саме як і не містять відомостей про залучення свідків під час проходження такого огляду.

За таких обставин доводи апеляційної скарги в цій частині про скасування постанови судді внаслідок істотного порушення процесуальних норм є слушними та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що висновок судді 1-ї інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАп. не підтверджується матеріалами справи, а тому є необґрунтованим.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, оскаржена постанова скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючисьст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ващук Ю.С. задовольнити.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2024 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин