Справа № 517/548/24
Провадження № 3/517/441/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року с-ще Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Василівка Фрунзівського району Одеської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Протокол складений головним державним інспектором відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області Залужною І.В.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення № 27/15-32-09-05 від 18 березня 2024 року вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснювала реалізацію тютюнових виробів та алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: за період з 01 січня 2022 року по 07 березня 2024 року реалізовано алкогольних напоїв на суму 2246 грн 70 коп., тютюнових виробів на суму 4995 гривень. Порушено вимоги ст. 15 ЗУ від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» із змінами та доповненнями.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 , якій роз`яснені судом положення ст. 268 КУпАП вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколі не визнала та пояснила, що копію протоколу про адміністративне правопорушення їй направлено не було, з даним протоколом вона ознайомилась лише в суді. Від підписання акту перевірки та отримання його копії вона не відмовлялася, оскільки на ознайомлення її з ним не запрошували. Крім цього, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення був складний з порушенням строків, визначених ст. 254 КУпАП. Також, ОСОБА_1 повідомила, що здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 у магазині «Сім`я» разом з ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_2 здійснює таку дальність та має ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Вказані обставини залишилися поза увагою працівників податкової інспекції. Будь-яких доказів порушення вимог закону їй не надано по даний час. Просить суд справу закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази надані на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 відповідальним працівником, крім вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення № 27/15-32-09-05 від 18 березня 2024 року, також було надано копію акта (довідки) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним від 07 березня 2024 року, копію акта про відмову від підпису та отримання акту про результати фактичної перевірки від 07 березня 2024 року та копію акта про неявку для розгляду матеріалів, складання та підпису протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, у тому числі, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно із пунктом 6 розділу ІІ «Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 02 липня 2016 року № 566 (із подальшими змінами) у протоколі під час його складання обов`язково зазначається стаття КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у Протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть адміністративного правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено.

Дотримання вказаних вимог закону гарантує та створює особі, що притягається до адміністративної відповідальності, правові передумови для захисту своїх прав та інтересів при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, і право на захист від пред`явленого звинувачення.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Частина 1 статі 164 КУпАП є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту). Тобто такою, яка не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

У фабулі протоколу про адміністративне правопорушення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ставиться у вину реалізація тютюнових виробів та алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині за адресою: АДРЕСА_2 та як наслідок порушення ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» із змінами та доповненнями.

У свою чергу стаття 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон) включає в себе не одну частину, а понад шістдесят, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має також бути посилання окрім самої статті на відповідну її частину.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії №27/15-32-09-05 від 18 березня 2024 відсутнє посилання на конкретну частину, пункт статті Закону, яку, на думку уповноваженої особи, порушила ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд вважає, що обвинувачення відносно ОСОБА_1 в протоколі сформульоване не конкретно.

Отже, не точне (конкретне) посилання у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення на норму закону вказує на те, що відповідальною особою невірно здійснено правову кваліфікацію діяння ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості винесення постанови про визнання останньої винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього, суд зазначає те, що відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, як вбачається з матеріалів справи факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявної на те ліцензії був виявлений працівниками ГУ ДПС в Одеській області під час проведення фактичної перевірки.

За результатами перевірки головним державним інспектором ГУ ДПС в Одеській області був складений акт фактичної перевірки від 07 березня 2024 року, в якому зазначена суть порушень, які на думку контролюючого органу були вчинені останньою. В самому протоколі зазначено датою і часом вчинення правопорушення є 22 листопада 2023 року 28 лютого 2024 року о 16 год 58 хв.

Тобто на протязі двадцяти чотирьох годин з дня складання акту (07 березня 2024 року) уповноваженою особою повинен був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення № 27/15-32-09-05 відносно ОСОБА_1 було складено уповноваженою особою лише 18 березня 2024 року, тобто з пропуском двадцяти чотирьох годинного строку з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, встановленого ст. 254 КУпАП. При цьому в матеріалах справи відсутні відомості щодо неможливості складання адміністративного протоколу з моменту виявлення, а саме протягом двадцяти чотирьох годин.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що уповноваженою особою ГУ ДПС в Одеській області протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не вручено.

Зі змісту акта про неявку для розгляду матеріалів, складання та підпису протоколу про адміністративне правопорушення від 18 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 не з`явилась в ГУ ДПС в Одеській області для підписання та вручення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, виявленого за результатами фактичної перевірки, оформленої актом фактичної перевірки від 07 березня 2024 року №8404/15-32-09-09-05 (а.с. 14).

Разом з тим, будь-яких даних, що свідчили б про те, що ОСОБА_1 за місцем проживання чи місцем роботи надіслано копію протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП або вжито заходів для вручення копії протоколу в матеріалах справи - відсутні. Про те, що копія протоколу про адміністративне правопорушення їй не вручалася та не надходила ОСОБА_1 підтвердила в судовому засіданні.

Також, варто зауважити, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , повідомлено про розгляд справи у приміщенні Роздільнянського районного суду Одеської області 03 квітня 2024 року, тоді як даний протокол про адміністративне правопорушення разом з адміністративними матеріалами надійшов до Фрунзівського районного суду Одеської області лише 02 травня 2024 року.

Наведене вище свідчить про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих як Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, так і Конституцією України, зокрема права на захист.

Також, під час дослідження протоколу про адміністративне судом була встановлена невідповідність періоду вчинення, на думку працівників податкового органу, правопорушення ОСОБА_1 зазначеного у даному протоколі. Так, у фабулі протоколу (графі суть правопорушення…) вказано, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення у період з 01 січня 2024 року по 07 березня 2024 року, тоді як в графі дата, час та місце вчинення правопорушення вказано, що остання вчинила правопорушення у період з 22 листопада 2023 року по 28 лютого 2024 року, а відтак матеріали справи містять суперечливу інформацію.

Що стосується копії акта перевірки від 07 березня 2024 року, який став підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне. Так, згідно копії акта вбачається, що ОСОБА_1 від підпису та отримання другого примірника акту відмовилась, що засвідчено підписами свідків - головних державних інспекторів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Разом з тим, згідно вимог закону не можуть бути залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Отже, суд вважає, що свідки - головні державні інспектори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не могли засвідчувати своїми підписами відмову ОСОБА_1 від підписання та отримання другого примірника акту, тому, що вони є зацікавленими особами щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки безпосередньо проводили перевірку, та як наслідок були заінтересовані у документуванні факту продажу тютюнових виробів та алкогольних напоїв без наявної на те ліцензії. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що від підпису акту перевірки та отримання його копії вона не відмовлялася.

Отож, через відсутність понятих (свідків) при складані акту перевірки, суд позбавлений можливості пересвідчитись чи дійсно особа відмовилась від підпису в ньому, відтак є сумніви про належне ознайомлення ОСОБА_1 з її правами при проведенні такої перевірки.

Також, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що жодних підтверджуючих документів, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, а саме витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР) та відповідно є суб`єктом правопорушення, яке їй поставлено у провину, матеріали справи не містять та суду не надано.

До того ж, суд звертає увагу, що здійснення господарської діяльності, передбачає дії, пов`язані з відчуженням товару або передачею його іншій особі, що має оплатний характер та передбачає наявності товарного чеку, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували реалізацію підакцизних товарів будь кому. У справі відсутні, товарні чеки, відомості про отримання виручки за проданий товар, відчуження якого передбачає отримання ліцензії, свідків (покупців товару) правопорушення та їх письмових пояснень матеріали справи також не містять.

Також, з акта перевірки від 07 березня 2024 року вбачається, що на підтвердження факту реалізації фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 алкогольних напої та тютюнових виробів без відповідної ліцензії до акта долучаються додатки на 5 аркушах та на 11 аркушах. Однак, під час дослідження адміністративних матеріалів судом була встановлено відсутність вказаних додатків.

Інших будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду не надано та не зазначено про наявність таких доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

Ураховуючи встановлені недоліки та суперечності протоколу про адміністративне правопорушення, які є суттєвими, крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вказане вище свідчить про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП.

Суд звертає увагу, що чинним КУпАП не передбачено право суду вийти за межі формулювання дій, які становлять чи не становлять склад правопорушення, суд не має права самостійно змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, Європейський суд з прав людини у справі Карелін проти росії (Karelinv.Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою Суду, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

На підставі викладеного вище суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винною.

Ураховуючи наведене вище, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 164 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 27/15-32-09-05 від 18 березня 2024 року.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, ураховуючи встановлені недоліки та суперечності, які є суттєвими, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, що підлягають доказуванню в цій справі, та оскільки наявні матеріали справи не містять доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують факт реалізації тютюнових виробів та алкогольних напоїв без наявної ліцензії, а тому вказане є підставою для закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ст. 283 КУпАП у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення судовий збір стягненню не підлягає.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 7, 9, 245, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Василівка Фрунзівського району Одеської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за частиною 1 статті 164 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: