Справа № 750/4025/24 Головуючий у 1 інстанції Кузнєцова О. О.
Провадження № 33/4823/480/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Федоренка Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Федоренка Є.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 16 березня 2024 року о 23 год. 57 хв., у місті Чернігові, по проспекту Л.Лук`яненка, 14а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та у лікарні водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Федоренко Є.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Посилається на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки поїхав з працівниками поліції в лікарню для проходження такого огляду. У медичному закладі перед процедурою освідування ОСОБА_1 надали документи для ознайомлення та підписання, проте у зв`язку з тим, що останній має проблеми зі здоров`ям та порушення зору, ознайомлювався з документами доволі довго. Вказує, що працівники поліції не роз`яснили йому суть документів та не обмежували в часі. Також, поліцейські не зазначали, що якщо ОСОБА_1 не пройде огляд впродовж 2-х годин, то це буде розцінюватися як відмова від проходження огляду.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №884103 від 17.03.2024, ОСОБА_1 , 16 березня 2024 року о 23 год 57 хв, в місті Чернігові, по проспекту Л.Лук`яненка, 14а, керував транспортним засобом «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3а).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, після чого намагався втекти. У ході перевірки документів та спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які були йому озвучені поліцейським. На неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», водій категорично відмовився, проте погодився пройти такий огляд у медичному закладі. Після цього водія було доставлено до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», де останньому було надано для ознайомлення згоду на обробку персональних даних та згоду на проведення медичного огляду, з якими він ознайомлювався тривалий час, у зв`язку з чим лікар запропонував пояснити зміст даних документів та роз`яснити, що йому не зрозуміло. Як лікар, так і працівник поліції роз`яснювали пункти, які були незрозумілими водію. При цьому, водію було роз`яснено наслідки затягування проходження огляду. Після ознайомлення водій так і не підписав документи та огляд не пройшов. Окрім того, ОСОБА_1 пропонував поліцейським вирішити це питання іншим чином. Після сплину двох годин поліцейські склали протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки з моменту зупинки ОСОБА_1 та виявлення в останнього ознак алкогольного сп`яніння до моменту, коли він повинен був пройти відповідний огляд, минуло відведені законодавцем дві години, тому його дії були правильно розцінені лікарем та поліцейськими, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відмова від виконання вимоги поліцейських пройти медичний огляд ОСОБА_1 була очевидною. Він затягував час, прямо не відповідав на запитання, проте свого обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння як водій не виконав.

Отже, проаналізувавши даний відеозапис, апеляційний суд приходить до висновку, що посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, не заслуговує на увагу, оскільки поведінка водія свідчить про протилежне, а саме, про те, що він будь-яким чином намагався уникнути огляду, що правильно розцінено працівниками поліції як відмова від проведення огляду.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Критика апелянтом дій працівників поліції у даному випадку є безпредметною, з огляду на те, що виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку. Крім того, викладені апелянтом доводи знайшли свою оцінку у постанові суду першої інстанції, та є необґрунтованими, з чим погоджується й апеляційний суд.

Відтак, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Інші твердження апелянта висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Федоренка Є.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний