Справа №461/3061/24
Провадження №3/461/1353/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року суддя Галицького районного суду міста Львова Кітов О.В., за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

23 березня 2024 року близько 18.00 год ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейний конфлікт із своєї матір`ю ОСОБА_1 , в ході якого її ображав, принижував, виганяв із дому, чим вчинив психологічне насильство.

ОСОБА_2 на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин, приймаючи до уваги скорочені строки на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_2 .

Потерпіла ОСОБА_1 під час розгляду справи підтвердила обставини викладенні у протоколі. Пояснила, що її син ОСОБА_2 протягом останніх кількох років постійно зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого вчиняє конфлікти, в ході яких ображає потерпілу та виганяє її із дому. Просила застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення, яке сприятиме його виправленню.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», тобто доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_2 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 375084 від 27.03.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.03.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 27.03.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.03.2024, а також поясненнями останньої наданими під час розгляду справи.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність ОСОБА_2 , відповідно до ст. ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 , беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, тому вважаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, що згідно зі ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з особи яка притягується до відповідальності на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 173-2, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 гривень 60 копійок судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова.

Суддя Олександр КІТОВ