Справа № 372/792/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 травня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Потабенко Л.В.,

за участю секретаря Водолазської Т.Ю.,

прокурора Малишенка Д.О.,

захисника Клапчука Ф.П.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого директором КП «Обухіврайтепломережа», реєстраційний номер облікової картки платника податків суду НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2383 від 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки директора комунального підприємства «Обухіврайтепломережа» (далі - КП «Обухівтепломережа»), являючись суб`єктом, відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп. «а» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги п. 1 та 2 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив зазначений законом орган - виконавчий комітет Обухівської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між його приватним інтересом і службовими повноваженнями, який виник перед підписанням наказу від 30.06.2022 №20 «Про преміювання за червень 2022 року» яким серед інших працівників підприємства преміював себе особисто, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2384 від 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки директора комунального підприємства «Обухіврайтепломережа» (далі - КП «Обухівтепломережа»), являючись суб`єктом, відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп. «а» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII, вчинивши дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: підписавши наказ від 30.06.2022 № 20 «Про преміювання за червень 2022 року», яким серед інших працівників підприємства преміював себе особисто, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2391 від 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 , будучи директором комунального підприємства «Обухіврайтепломережа» (далі - КП «Обухівтепломережа»), являючись суб`єктом, відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп. «а» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив визначений законом орган - виконавчий комітет Обухівської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між його приватним інтересом і службовими повноваженнями, який виник перед підписанням наказу від 30.06.2023 №33 «Про преміювання за червень 2023 року», яким серед інших працівників підприємства преміював свого батька - ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2397 від 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 , будучи директором комунального підприємства «Обухіврайтепломережа» (далі - КП «Обухівтепломережа»), являючись суб`єктом, відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп. «а» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив визначений законом орган - виконавчий комітет Обухівської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між його приватним інтересом і службовими повноваженнями, який виник перед підписанням наказу від 29.09.2023 №53 «Про преміювання за вересень 2023 року», яким серед інших працівників підприємства преміював свого батька - ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2404 від 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 , будучи директором комунального підприємства «Обухіврайтепломережа» (далі - КП «Обухівтепломережа»), являючись суб`єктом, відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп. «а» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII, вчинивши дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: підписавши наказ від 27.12.2023 № 63 «Про преміювання за грудень 2023 року», яким серед інших працівників підприємства преміював свого батька - ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 26.02.2024 року адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення №372/796/24, №372/806/24, №372/815/24, №372/822/24 об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих адміністративних правопорушеннях не визнав.

Захисник Клапчук Ф.П. у судовому засіданні вказав, що в матеріалах справи відсутні належні, достовірні та допустимі докази, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах №№ 2383, 2384, 2391, 2397, 2404. Сукупність матеріалів справи не дозволяє зробити беззаперечний та однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме - неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів. Зазначив, що умови про його преміювання вказані у його контракті, укладеним з Обухівською міською радою Київської області, що свідчить про відсутність реального конфлікту інтересів, а сама премія входить до структури заробітної плати. Крім того, преміювання працівників та керівника підприємства не є особистим правом директора, та в нього був відсутній приватний інтерес.

Прокурор Малишенко Д. О. в судовому засіданні вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, та належними доказами підтверджено обставини, викладені в протоколах, просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накласти на останнього стягнення в межах санкції частини другої статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, адвоката - Клапчука Ф.П., прокурора - Малишенка Д.О., та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

У ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» встановлюється, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Невиконання зазначеного обов`язку, його неналежне або несвоєчасне виконання є діянням, що містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

У свою чергу у ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлюється адміністративна відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у п. 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Невиконання зазначеного обов`язку або його неналежне виконання є діянням, що містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

При цьому, аналіз ч. 1 Примітки до ст. 172-7 КУпАП дає можливість зробити висновок, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП має спеціального суб`єкта - суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Зі змісту п. 2 ч. 1 ст. 3 вищезазначеного Закону випливає, що вимоги законодавства про запобігання корупції поширюються на осіб, які прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції».

Аналіз диспозиції ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП дає можливість встановити, що чинним законодавством передбачено відповідальність за вчинення наступних діянь: 1) неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; 2) вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому відповідно до ч. 2 Примітки до ст. 172-7 КУпАП зазначається, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Таким чином, у ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень (реальний конфлікт інтересів), а також за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах наявності у особи суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень чи вчинення певних дій.

Як вбачається з вищевикладених положень, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, нерозривно пов`язана з таким елементом як приватний інтерес, його суперечність з службовими повноваженнями, внаслідок чого виникає реальний конфлікт інтересів. Слід зауважити, що реальний конфлікт інтересів має бути чітко вираженим, конкретизованим та простежуватися на основі визначення того, який приватний інтерес переслідує особа у даному випадку, та яким чином цей приватний інтерес вступає у суперечність з службовими інтересами.

У свою чергу реальний конфлікт інтересів безпосередньо впливає на рівень об`єктивності та неупередженості особи при прийнятті рішень, вчиненні або не вчиненні певних дій, що відносяться до її службових або представницьких повноважень. Тобто, реальний конфлікт інтересів перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з прийнятим рішенням, внаслідок чого останнє не може вважатися неупередженим та об`єктивним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» - приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Крім того, ознакою об`єктивної сторони зазначених правопорушень є саме реальний, а не потенційний конфлікт інтересів, тобто саме суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями особами. Потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Разом з тим, констатація наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є можливою лише у тому випадку, коли реальний конфлікт інтересів впливає на реалізацію посадовою особою своїх дискреційних повноважень.

Право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд передбачає можливість його дискреції, тобто право вибору між декількома діями чи рішеннями, що однаково є правомірними та передбачені чинним законодавством.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Наявність дискреції (розсуду) посадової особи є визначальною та необхідною умовою для вирішення питання про наявність у її діях реального конфлікту інтересів, адже у випадку, коли особа у відповідності до імперативних вимог чинного законодавства має діяти у чітко визначений спосіб, чітко визначених межах та формі або повинна утримуватися від певних дій і в неї немає жодного власного розсуду стосовно виду та характеру можливого рішення, дій чи бездіяльності, то в такому випадку реальний конфлікт інтересів не впливає на об`єктивність та неупередженість рішень, дій чи бездіяльності посадової особи, оскільки остання позбавлена будь-якої можливості діяти в будь-який інший спосіб, ніж написано у законі. Отже, наявність дискреційних повноважень є необхідною передумовою вирішення питання про наявність у діях особи реального конфлікту інтересів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, можливе лише за сукупності умов: наявності у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; повноважень на прийняття рішення; факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що пп. 1 та 1.3 розділу 1 статуту КП «Обухіврайтепломережа» є комунальним унітарним підприємством, утвореним на основі комунальної власності Обухівської територіальної громади Київської області. Засновником комунального підприємства є Обухівська міська рада, виконавчий комітет міської ради є уповноваженим органом управління.

У відповідності до пп. 2.1 розділу 2 статуту КП «Обухіврайтепломережа» з моменту його державної реєстрації в установленому законом порядку є юридичною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЦК України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 169 Цивільного кодексу України територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, спільні комунальні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, КП «Обухіврайтепломережа» є юридичною особою публічного права.

Відповідно до наказу директора КП «Обухіврайтепломережа» Віктора Устіча від 10.06.2022 №38-ВК «Про частину чергової відпустки» на час відпустки з 18.06.2022 року по 03.07.2022 року, призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора головного інженера ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 згідно зі статутом , як т.в.о. директора, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Відповідно до пп. 6.1. та пп. 6.2 розділу 6 статуту управління підприємством здійснює директор у відповідності з принципом єдиноначальства через провідних спеціалістів апарату управління, визначних штатним розписом. Для керівництва виробничою, господарською, фінансовою та іншою діяльністю міський голова своїм розпорядженням призначає виконавчий орган - директора, з яким виконавчий комітет міської ради укладає контракт.

07.03.2023 року між виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області, в особі секретаря Клочка Сергія Миколайовича, з однієї сторони, та громадянином ОСОБА_1 , з іншої сторони, укладено контракт про те, що останній призначається на посаду директора КП «Обухіврайтепломережа» з 13.03.2023 року до 12.03.2024 року включно.

Так, ОСОБА_1 як директор підприємства видає накази про преміювання, в яких визначається конкретний працівник та конкретний розмір премії, що підлягає до виплати останньому. Накази ОСОБА_1 щодо преміювання виносяться ним на особистий розсуд, в межах економії заробітної плати, зважаючи на ефективність та доцільність витрачення коштів підприємства, на розпорядження яким має право ОСОБА_1 .

Наказом Т.в.о. Директора КП «Обухіврайтепломережа» ОСОБА_1 №20 від 30.06.2022 року «Про преміювання за червень 2022 року» премійовано робітників підприємства КП, де серед інших працівників підприємства був він особисто, як головний інженер, та встановив собі премію в розмірі 15% за червень 2022 року.

Наказом Директора КП «Обухіврайтепломережа» ОСОБА_1 №33 від 30.06.2023 року «Про преміювання за червень 2023 року» премійовано робітників підприємства КП, в т.ч. слюсара по рем.котельного обладнання та теплових мереж ОСОБА_2 20%.

Наказом Директора КП «Обухіврайтепломережа» ОСОБА_1 №53 від 29.09.2023 року «Про преміювання за вересень 2023 року» премійовано робітників підприємства КП, в т.ч. слюсара по рем.котельного обладнання та теплових мереж ОСОБА_2 20%.

Наказом Директора КП «Обухіврайтепломережа» ОСОБА_1 №63 від 27.12.2023 року «Про преміювання за грудень 2023 року» премійовано робітників підприємства КП, в т.ч. слюсара по рем.котельного обладнання та теплових мереж ОСОБА_2 30%.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 підписавши накази про преміювання себе та ОСОБА_2 , який є його батьком, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів щодо батька та вчинив дії в умовах реального конфлікту щодо себе та батька.

Згідно ст. 1 ч. 1 абзацу 3 ЗУ «Про запобігання корупції» близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брата сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , тобто вказані особи є близькими особами.

Згідно ст. 41 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Як зазначалося вище, реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Отже, для реального конфлікту інтересів характерна наявність трьох об`єктивних компонентів: 1) приватний інтерес; 2) службове повноваження, представницьке повноваження; 3) протиріччя між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Під час притягнення особи за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів належить враховувати відповідну оцінку приватних інтересів через призму їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових повноважень.

Встановлено, що 30.03.2023 року ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні КП «Обухіврайтепломережа» за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. А.Чаплінського, буд. 3, підписав наказ №20 «Про преміювання за червень 2022 року», де серед інших працівників підприємства був він особисто, як головний інженер, та становив собі премію в розмірі 15%.

ОСОБА_1 підсумовуючи зазначений наказ, розумів і усвідомлював, що саме він отримає премію в розмірі 15%.

З викладеного вбачається, що у ОСОБА_1 був наявний приватний майновий інтерес, а саме поліпшення свого матеріального стану у в`язку з підписанням наказу про встановлення премій працівникам підприємства, де серед інших працівників був і він особисто.

Суд не погоджується із позицією захисту, що контракт, укладений з директором КП «Обухіврайтепломережа» від 07 березня 2023 року в розділі ІІІ передбачає премію в розмірі 20 % від посадового окладу як частину щомісячної заробітної плати, нарахування якої не залежить від якості виконаних робіт і в якій може бути відмовлено тільки в разі констатації обставин, передбачених пунктами 3.2 та 3.3. Контракту.

Так, цей розділ Контракту містить пункти 3.2 та 3.3, відповідно до яких, керівник може бути позбавлений премії повністю або частково. В зв`язку із чим, оцінити відсутність негативних обставин, за яких премія не нараховується, за самою суттю цієї виплати, стимулюючого характеру, повинен виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, як сторона контракту. Нарахування премії без узгодження із виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області і є проявом дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Встановлено, що 30.06.2023 ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні КП «Обухіврайтепломережа» за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. А.Чаплінського, буд. 3, підписав наказ №33 «Про преміювання за червень 2023 року», яким серед інших працівників підприємства встановив своєму батьку - ОСОБА_2 премію в розмірі 20%.

ОСОБА_1 підсумовуючи зазначений наказ, розумів і усвідомлював, що саме його батько отримає премію в розмірі 20%.

З викладеного вбачається, що у ОСОБА_1 був наявний приватний майновий інтерес у в`язку з підписанням наказу про встановлення премій працівникам підприємства, де серед інших працівників був його батько, у вигляді поліпшення матеріального стану близької особи.

Встановлено, що 29.09.2023 ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні КП «Обухіврайтепломережа» за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. А.Чаплінського, буд. 3, підписав наказ №53 «Про преміювання за вересень 2023 року», яким серед інших працівників підприємства встановив своєму батьку - ОСОБА_2 премію в розмірі 20%.

ОСОБА_1 підсумовуючи зазначений наказ, розумів і усвідомлював, що саме його батько отримує премію в розмірі 20%.

З викладеного вбачається, що у ОСОБА_1 був наявний приватний майновий інтерес у в`язку з підписанням наказу про встановлення премій працівникам підприємства, де серед інших працівників був його батько, у вигляді поліпшення матеріального стану близької особи.

Встановлено, що 27.12.2023 ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні КП «Обухіврайтепломережа» за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. А.Чаплінського, буд. 3, підписав наказ №63 «Про преміювання за грудень 2023 року», яким серед інших працівників підприємства встановив своєму батьку - ОСОБА_2 премію в розмірі 30%.

ОСОБА_1 підсумовуючи зазначений наказ, розумів і усвідомлював, що саме його батько отримає премію в розмірі 30%.

З викладеного вбачається, що у ОСОБА_1 був наявний приватний немайновий інтерес у в`язку з підписанням наказу про встановлення премій працівникам підприємства, де серед інших працівників був його батько, у вигляді поліпшення матеріального стану близької особи.

Таким чином, проаналізувавши надані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, вважаю, що вони у своєму взаємозв`язку доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки останній, будучи директором КП «Обухіврайтепломережа», був наділений повноваженнями щодо надання премій працівникам даного підприємства та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів при винесенні наказів про преміювання себе та свого батька.

Заперечення захисника про наявність в контракті умов про преміювання ОСОБА_1 та відсутності у нього приватного інтересу, не спростовують вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів та не повідомлення про реальний конфлікт інтересів, оскільки чинним законодавством «Про запобігання корупції» не передбачено право на преміювання себе та близьких осіб за умови наявності таких умов у трудовому договорі/контракті. Крім того, премія не входить до структури заробітної плати, а є додатковою оплатою, яка виплачується за поліпшення основних показників колективної та індивідуальної праці працівників, а також кінцевих загальних результатів виробничої, підприємницької, торговельної або комерційної діяльності, та її розмір та порядок нарахування є дискреційними повноваженнями керівника.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією за номерами 2383, 2384, 2391, 2397, 2404 від 13.02.2024 року складені відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, повністю доведена у судовому засіданні та не заперечується ним самим.

За положеннями ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За положеннями ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Судом не встановлено обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Частиною четвертою статті 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує обставини та характер вчинених адміністративних правопорушень, дані щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, суд доходить висновку про наявність правових підстав про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкцій ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, на користь держави стягується судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Внаслідок цього з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 172-7, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст.172-7 КУпАП та з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП в порядку виконання постанови штраф має бути сплачений порушником на рахунок - Отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0010001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. який перерахувати на наступні реквізити: № UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106).Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяПотабенко Л. В.