Провадження №3/337/222/2024
Справа № 337/278/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук Ігор Григорович, за участі особи ОСОБА_1 , представника адвоката Шевченко О.І., розглянув матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, 130 ч.1, ст. 172-20 ч.3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

07.01.2024 року о 18-45 годин, ОСОБА_1 у м. Запоріжжя, вул. Стародніпровська, 16, керував транспортним засобом HONDA CR-V номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився. Від керування ТЗ відсторонений шляхом паркування авто без порушень ДПР.

07.01.2024 року о 20-20 годин, майор ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді начальника групи військової частини НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду та умовах воєнного стану, виконуючи обов`язки військової служби, знаходився в м. Запоріжжя, вул. Воронезька, поблизу будинку 16, в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 суду пояснив, що 07.01.2024 року о 12-00 годині закінчив виконання службових обов`язків та поїхав на автомобілі в місто Запоріжжя зустрітися з товаришем. Приїхав на вул. Поштова, там був його товариш і ще п`ять військових, випивали спиртні напої. Один із військових не пив спиртні напої та погодився відвести його додому на його автомобілі. ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні і задрімав в авто. Приїхали на вул. Воронезьку, і ОСОБА_1 відчув удар, водій вийшов з автомобіля, щось оглядав, комусь дзвонив, а потім не повернувся. Після чого прийшов потерпілий ОСОБА_2 і вони почали сваритися, ОСОБА_1 сів за кермо та трохи від`їхав на назад, потерпілий викликав поліцію. Відмовився від проходження на стан сп`яніння, оскільки намагався пояснити, що не був за кермом.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 07.01.2024 року знаходився вдома по вул. Воронезька, 16, спрацювала сигналізація на його автомобілі, у вікно побачив, що біля машини хтось стоїть, хто саме видно не було, вийшов на вулицю біля машини стояв ОСОБА_1 , вказав тому на пошкоджене авто, останній відповів, що нічого не робив. Потерпілий почав викликати поліцію, а ОСОБА_1 сів за кермо та почав від`їжджати заднім ходом. Потерпілий зупинив його та тримав до приїзду поліції. Також додав, що наступного дня в ОСББ передивився відео з камер відеоспостереження на будинку, де видно, що за керував автомобілем і питав адресу не ОСОБА_1 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він командир окремої штурмової бригади та 07.01.2024 року майор ОСОБА_1 не перебував на військовій службі, а був на відпочинку з одинадцятої години дня, що у письмовому вигляді не оформлювалося.

Суддя дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: № 621098 серії ААД від 07.01.2024 року, рапортом працівника поліції, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.01.2024 року, відеозаписами з місця події,

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт керування транспортним засобом підтверджено поясненням потерпілого ОСОБА_2 , відповідно до яких ОСОБА_1 на автомобілі здавав заднім ходом, але був зупинений потерпілим, що також підтвердив у своїх поясненнях суду сам ОСОБА_1 . Також факт керування транспортним засобом підтверджено наданим суду і оглянутим відеозаписом, де окрім відеозапису з камер працівників поліції, наявний незначний відрізок запису з якого вочевидь вбачається керування ОСОБА_1 автомобілем.

Також суд приймає до уваги постанову УПП серії ЕНА № 1204283 від 07.01.2024 року відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП(керування ТЗ без чинного страхового поліса) з накладенням адміністративного стягнення у вигляду штрафу у розмірі 425 грн.

За поясненнями ОСОБА_1 штраф було сплачено його батьком.

Суду не надано належних доказів скасування даної постанови.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № ДНЗ-2/42 від 07.01.2024 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.01.2024 року, копією посвідчення офіцера НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 про те, що він виконував обов`язки військової служби, не є слушним з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, ЗСУ, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Отже, станом на 07.01.2024 року (день події) особливий період в Україні тривав. Тобто дії ОСОБА_1 , що зафіксовані протоколом від 07.01.2024 року, вчинені в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Законом України Про правовий режим воєнного стану визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні у разі збройної агресії, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Військове командування, в межах повноважень видає обов`язкові до виконання накази і директиви з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

З копії військового квитка, вбачається, що ОСОБА_1 проходить службу у в/ч(номер не вказується з мотивів безпеки), та є офіцером.

Пояснення свідка ОСОБА_3 не свідчать про те, що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби.

Таким чином захисником, і правопорушником не спростовано належними і допустимими доказами того, що 07.01.2024 року ОСОБА_1 не виконував обов`язків військової служби.

Сам факт перебування у статусі військовослужбовця, дія в Україні особливого періоду під час досліджуваних подій ніким не оспорюється.

Факт перебування у стані алкогольного сп`яніння підтверджений відповідним висновком.

За нормою абз.7 ст.4 розділу 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, серед іншого, - не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.3 ст. 172-20 КУпАП як виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини.

Крім того суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», від 29.06.2007 року, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

При визначенні міри та виду покарання ОСОБА_1 суд вважає можливим призначити йому покарання у вигляді штрафу, та позбавлення права керування транспортними засобами.

Що стосується правопорушення за ст. 124 КУпАП.

З проколу про адміністративне правопорушення ААД №645690 вбачається, що 07.01.2024 року о 18-45 годин, ОСОБА_1 у м. Запоріжжя, вул. Стародніпровська, 16, керував транспортним засобом HONDA CR-V номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив наїзд на припарковане авто MAZDA 6 номерний знак НОМЕР_4 водій ОСОБА_2 . В наслідок ДПТ автомобіль пошкоджені, травмованих немає.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис правопорушення приходить до висновку про не підтвердження обставин, які викладені в протоколі, оскільки окрім самого протоколу матеріали справи не містять жодних належних доказів, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 .

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять в собі жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, та вільній трактовці кваліфікуючих ознак. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вище проведений аналіз доказів, враховуючи пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суд вважає необхідним провадження у справі відносно останнього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 36, 247, 130 ч. 1, 172-20 ч.3, 221, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.130 ч.1, ст. 172-20 ч.3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення, виходячи з положень ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником в прибуток держави не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу за наступними реквізитами: Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код ЕДРПОУ отримувача: 37941997; Номер рахунку отримувача: UA0008001.

У разі несплати впродовж 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, на підставі ст. 308 КУпАП стягнути у примусовому порядку з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу, тобто 34 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) в розмірі 605,60 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: І. Г. Кучерук