Справа № 383/484/24
Номер провадження 3/383/321/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Замша О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 244430 від 10.04.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено, що в період з 13.03.2024 року, близько 12 години по 09.04.2024 року в КЗ "Кривоносівська гімназія", що розташований в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 як мама ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є учасником освітнього процесу, допустила систематичне вчинення булінгу сином ОСОБА_2 у приміщенні навчального закладу, що полягало у психологічному насильстві, а саме приниженні честі та гідності малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за допомогою словесних образ ("криволиця"), виражався грубою нецензурною лайкою в її адресу та вказував на її фізичні вади, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3ст. 173-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала вину у вчиненні правопорушення. Вказала про те, що факт образи сином Дирини ОСОБА_4 був одноразовий, про що вона провела з сином бесіду та роз`яснила про його негідну поведінку. Разом з тим, заперечила факт систематичності вчинення цькування дівчинки та наявність конфліктів з нею, тобто відсутність булінгу.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що її донька ОСОБА_5 неодноразово скаржилася, що її ображає ОСОБА_6 . Вона зверталася до ОСОБА_1 з приводу поведінки її сина, однак та не реагувала. Коли донька у березні прийшла зі школи заплакана та знову сказала про образи ОСОБА_2 , звернулася до поліції з заявою.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-4 КУпАП з наступних підстав.

Згідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами ч. 1 статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про охорону дитинства" кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Частиною третьою статті 173-4 КУпАП передбачено відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинені малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Відповідно до п.3-1 ЗУ "Про освіту", булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зі змісту протоколу вбачається, що дії протиправні відносно потерпілої вчинялися систематично, разом з цим належних та достатніх доказів цьому не надано.

Так, відповідно до ч.3 ст.26 ЗУ "Про освіту" керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень розглядає заяви про випадки булінгу (цькування) здобувачів освіти, їхніх батьків, законних представників, інших осіб та видає рішення про проведення розслідування; скликає засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) для прийняття рішення за результатами проведеного розслідування та вживає відповідних заходів реагування; повідомляє уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України та службі у справах дітей про випадки булінгу (цькування) в закладі освіти.

Разом з цим, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення ні від керівника навчального закладу, ні від інших педагогічних працівників пояснення з приводу булінгу у навчальному закладі не відбиралися. Відсутні відомості про звернення до керівника закладу про факти булінгу.

До протоколу додана характеристика на учня 9 класу ОСОБА_2 , у якій вказано, що за характером хлопець різкий, емоційний, нестриманий, часто буває агресивний, інколи вживає нецензурну лексику. При цьому ні в характеристиці, ні в інших доказах не міститься інформація щодо стосунків ОСОБА_2 з потерпілою ОСОБА_7 під час освітнього процесу.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити належними доказами обставини, викладені у протоколі.

В судовому засіданні надав пояснення ОСОБА_8 , який є вчителем КЗ "Кривоносівська гімназія" та класним керівником ОСОБА_2 . Зазначив про те, що дійсно між дітьми відбуваються конфлікти, однак він не може стверджувати про існування булінгу, оскільки діти періодично і сваряться і миряться, продовжують нормальне спілкування між собою. До навчального закладу з заявами про цькування дочки мама ОСОБА_4 не зверталася.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, зібрані у порядку ст.251 КУпАП, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 173-4 КУпАП, у справі відсутні.

В силу положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не доведена належними доказами, а тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.173-4,221,247,251-252,268,277,280,283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Олена ЗАМША