Провадження №3/522/3761/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

20 травня 2024 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Коваленко В.М., за участю секретаря Перебендюка Д.К., адвоката Тонкошкур І.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли із Управління патрульної поліції в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

В провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №536448 та серії ААД №534703 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

В протоколі серії ААД №536448 зазначено, що 18.10.2023 о 22 год. 58 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного спяніння. Від проходження від медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

В протоколі серії ААД №534703 зазначено, що 19.10.2023 о 00 год. 40 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження від медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднані судом в одне провадження на підставі положень ч.2 ст. 36 КУпАП.

Позиція учасників судового розгляду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що з протоколами не згоден з наступних підстав. Працівники поліції зупинили через вимкнуті фари. Після того, як вони перевірили його документи поліцейські почали світити ліхтарем йому в очі та сказали що у нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, запропонувавши пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився. Коли вони приїхали в медичний заклад там була велика черга, наближалася комендантська година та поліцейські фактично вмовили його відмовитися, не роз`яснивши при цьому наслідки такої відмови, тим самим ввівши його в оману. Поліцейські сказали ОСОБА_1 , що в протоколі напишуть, що є підозра щодо перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння, він не розумів, а йому не було роз`яснено різниці між відмовою від проходження та перебуванням (підозрою в перебуванні).

Адвокат в судовому засіданні з приводу протоколу серії ААД №536448 зазначив наступне. ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції напередодні комендантської години. Після зупинки вони висловили припущення щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Запропонувавши ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад для проведення огляду останній погодився. Коли вони приїхали в медичний заклад там була велика черга та поліцейські вмовили ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду, при цьому не роз`яснивши наслідки такої відмови, чим ввели його в оману. З приводу протоколу серії ААД №534703 адвокат зазначив, що після медичного закладу ОСОБА_1 було доставлено назад до його транспортного засобу. Він перебував в автомобілі у зв`язку з настанням комендантської години та чекав закінчення. В цей момент до нього підійшли працівники патрульної поліції та склали стосовно нього другий протокол. Транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, а лише перебував в ньому. В подальшому, після закінчення комендантської години, ОСОБА_1 поїхав до лабораторії «Смартлаб» та зробив багатопрофільний тест для визначення 10 наркотиків в сечі (якісне визначення): морфіну, кокаїну, амфетаміну, метамфетаміну, марихуани, бупренорфіну, МДМА (екстазі), трамадолу, метадолу, синтетичної марихуани (спайс). Результат - негативний. Тому адвокат просив закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №536448 та серії ААД №534703, відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, приходжу до висновку, що провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягають закриттю, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, виходячи із наступного.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №536448, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення по справі суд виходить з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає, що вище наведені докази неможна вважати належними, допустимими та такими, що доводять вину ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу серії ААД №536448, 18.10.2023 о 22 год. 58 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного спяніння. Від проходження від медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

Однак дані твердження повністю спростовані дослідженими відеозаписами.

По-перше, в діях водія ОСОБА_1 не вбачається жодних ознак будь-якого сп`яніння, його поведінка є адекватною та відповідає загальноприйнятним правилам.

По друге, ОСОБА_1 спочатку надав згодну на проходження огляду в медичному закладі та направився разом із поліцейськими до відповідного закладу. Водночас, під час спілкування, працівники поліції, які очевидно були зацікавлені в тому, щоб скласти на місці протокол про відмову від проходження огляду, неодноразово, під виглядом роз`яснення, спонукали водія відмовитися від такого огляду, зазначивши, що так буде краще для нього. Як наслідок, водій ОСОБА_1 , який очевидно сприймав такі дії як психологічний тиск та не має знань в галузі права, піддався сторонньому впливу та по прибуттю до медичного закладу, дійсно погодився на відмову від проходження медичного огляду, не усвідомлюючи правових наслідків такої відмови. Така відмова була обумовлена впливом з боку працівників патрульної поліції, а тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 не було відповідного умислу, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення.

Крім того суд бере до уваги, що наступного дня ОСОБА_1 здав аналізи крові, за результатами досліджень якої не підтверджено факту вживання ним будь-яких наркотичних речовин.

Відповідно до довідки від 14.03.2024 року ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську-комісію та визнаний придатним до військової служби. Ознак наркотичної залежності не встановлено. За результатами ВЛК ОСОБА_1 був мобілізований до лав ЗСУ та на разі проходить військову службу.

Також ОСОБА_1 надав висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 20.12.2023 року, проведений лікарями спеціалізованого медичного закладу «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», відповідно до якого у нього не було виявлено ознак будь-якого сп`яніння. Зазначений висновок не має прямого відношення до обставин цієї справи за фактом подій від 18.10.2023 року, утім свідчить про те, що за інших обставин, водій ОСОБА_1 , якого працівники поліції також запідозрили на наявність ознак сп`яніння, пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку, результати якого вказали не безпідставність наявних підозр щодо стану сп`яніння.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 у минулому притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Наведені обставини у сукупності дають підстави суду прийти до висновку, що ОСОБА_1 , не страждає на наркотичну залежність та є законослухняним громадянином.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, у зв`язку із відсутністю умислу на його вчинення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №534703, суд дійшов наступних висновків.

Відоповідно до протоколу серії ААД №534703, 19.10.2023 о 00 год. 40 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного спяніння. Від проходження від медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

При цьому, відповідно до п.27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст.130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

При цьому, Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст.251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Також слід зауважити, що Верховний Суд у справі №489/4827/16-а (постанова від 15.04.2020) зробив остаточний висновок, що рапорт інспектора не може вважатись об`єктивним доказом порушення, не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський у спірних правовідносинах виступає в якості суб`єкта владних повноважень, який зацікавлений у розгляді справи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до вимог ст.ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом був досліджений відеозапис з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, якими дійсно не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозаписи розпочинаються з моменту розмови працівників поліції з ОСОБА_1 , який стоїть біля припаркованого автомобіля.

Таким чином, наявними в матеріалах справи відеозаписами, які є об`єктивним доказом у справі дійсно не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Таким чином, доводи сторони захисту відносно того, що матеріали справи не містять жодних доказів керування транспортним засобом є обґрунтованими, оскільки знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, загальними принципами здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури, та враховуючи те, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, суд вважає недоведеним належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетнції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 24, 34, 130, 247, 283, 284, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: