Справа № 559/1635/24
Номер провадження 3/559/967/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року місто Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від ВОНС в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП невідомий, жит. АДРЕСА_1 , працюючого водієм «Укрмолпродукт» , до адміністративної відповідальності раніше не притягався,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП і вимоги ст. 63 Конституції України роз`яснені),-

В С Т А Н О В И В:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

02.05.2024, близько 22 год. 30 хв. гр.. ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 , гр.. ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_3 , тобто умисні дії психологічного характеру (нецензурно лаявся) та фізичного характеру (бив руками по голові), що не завдало тілесних ушкоджень, внаслідок чого була або могла бути завдана шкода її психологічному та фізичному здоров`ю, дана подія відбувалася в присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , 2016 р.н. та ОСОБА_5 , 2023 р.н..

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину визнає у повному обсязі, у нього зараз важкий період у житті, сильні душевні хвилювання, оскільки двоє його синів військовослужбовці та перебувають в зоні бойових дій захищаючи нашу державу від збройної агресії російської федерації. Коли він повернувся із роботи, виник конфлікт із дружиною на побутовому рівні, усвідомлює недопущення таких дій в подальшому, з дружиною примирилися, просив його суворо не карати та обмежитися усним зауваженням.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №601262 від 02.05.2024, якими встановлено факт вчинення правопорушень (а.с.2);

- копією термінового заборонного припису серії АА №313185 від 02.05.2024(а.с.4);

- витягом із бази ІПНП (а.с.5);

- заявою ОСОБА_3 та її поясненнями від 02.05.2024(а.с.6,7);

- формою оцінки ризиків від 02.05.2024(а.с.8-9);

- відеозаписом (а.с.10).

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, суд визнає повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Мотив накладення стягнення

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тобто, адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття, яка реалізується, зокрема, через такі функції адміністративної відповідальності - репресивно-каральну та запобіжно-виховну.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В силу приписів статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Реалізація принципу індивідуалізації адміністративної відповідальності тісно пов`язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або "штрафна"), полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, судом і враховується ставлення правопорушника до вчиненого правопорушення визнання вини, а також обставини, при яких було вчинено дане правопорушення.

Оцінивши в сукупності наведене, зокрема, характер вчиненого правопорушення та фактичні обставини справи, враховуючи особу, що притягається до адміністративної відповідальності, з метою недопущення подібної поведінки ним надалі, у даному конкретному випадку, як виняток, вважаю можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Вважаю, що таке рішення буде відповідати критерію законності та справедливості, а застосування вищевказаної норми Закону, буде достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 33-35, 40-1, 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 ,звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець