справа № 274/3037/24
провадження №3/0274/1297/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

03.04.2024 близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 поблизу будинку АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою на адресу перехожих, пошкодив вивіску магазину «Мобі», чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе визнав. У вчиненому щиро розкаявся.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 03.04.2024 близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою на адресу перехожих, пошкодив вивіску магазину «Мобі».

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в магазині "Мобі". 03.04.2024 в магазин прийшов ОСОБА_1 та змушував продавця вмикати музику, оскільки він хоче танцювати. Висловлювався нецензурною лайкою. Очевидцем подій на вулиці вона не була.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до матеріалів справи, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Верховний Суд України у постанові від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17 кс12) сформулював правову позицію, відповідно до якої громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного тощо.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доводиться: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 03.04.2024 серія ВАВ № 922929; протоколом від 03.04.2024 прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмовими поясненнями від 03.04.2024 ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , поясненнями свідка ОСОБА_2 даними в судовому засіданні.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - дрібному хуліганстві.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого діяння, особу винного, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність та накладає на нього стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2024 році - 3028 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 24, 40-1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п?яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 грн. 60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк 15 днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк