Справа № 171/603/24
Провадження № 3/177/543/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Строгова Г.Г., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Прохорова О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №8 Криворізького районного управління поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 13.03.2024 о 00:49 годині біля будинку № 42 по вул. Локомотивна м. Апостолове, керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказане правопорушення зафіксовано на нагрудні відеореєстратори, відео з яких записано на диск та долучено до матеріалів справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно ст. 268 КУпАП справа розглянута за його відсутності.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Прохоров О.О. надав суду клопотання в якому просив закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, зокрема зазначивши, що ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлявся, матеріали справи таких відомостей не містять, підписи останнього в протоколі відсутні, відеофіксація проведена з порушеннями, оскільки не є безперервною, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, клопотання захисника та відеозапис долучений до матеріалів справи дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вину ОСОБА_1 доведеною поза розумним сумнівом, та приходить до висновку про наявність у його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №298175 від 13.03.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, складеним уповноваженою особою у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 від пояснень по суті правопорушення та підпису відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейських;

- рапортом поліцейського, який узгоджується з протоколами про адміністративне правопорушення та доданими до них доказами та відповідно до якого причиною зупинки транспортного засобу Mitsubishi Lancer номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 стало порушення п. 2.3 (в) ПДР України, а саме, керування транспортним засобом не пристебнутим ременем безпеки, у зв`язку з чим, відносно ОСОБА_1 винесено відповідну постанову;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №344110 від 13.03.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ;

- направленням водія ОСОБА_1 до КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» на огляд з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.03.2024, в якому, окрім іншого, зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд не проведено у зв`язку з відмовою водія;

- відеозаписом долученим до матеріалів справи, яким, зокрема зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння. Крім того, працівниками поліції доведена до відома ОСОБА_1 причина зупинки транспортного засобу, якою стало порушення комендантської години та озвучені ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у нього.

Наявна на відеозаписі інформація є достатньою та підтверджує дотримання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП. Зафіксовані на відеозаписі обставини повною мірою відображені в протоколі та в долучених до нього матеріалах.

Відповідно до довідки інспектора СРПП ВП8 від 13.03.2024, згідно наявних облікових баз ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 .

Щодо позиції сторони захисту щодо недопустимості відеофіксації, як доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями чинної «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Згідно відомостей зазначених у протоколі та рапорті, відео фіксація правопорушення здійснювалась на бодікамера-нагрудний відеореєстратор, відео з якої записане на компакт-диск, долучено до матеріалів справи та досліджено судом.

Отже, вказані відеозаписи здійснено на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на фрагментарність вказаного відеозапису суд з урахуванням положень ч. 2 ст. 266 КУпАП вважає необґрунтованими, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою останнього від його проходження, натомість факт такої відмови відеозаписом зафіксований. Таким чином, всі фактичні обставини, що мають значення для правильної кваліфікації дій ОСОБА_1 , із дослідженого судом відеозапису вбачаються.

Щодо причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» комендантська година передбачає, в тому числі, заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчення.

В Криворізькому районі Дніпропетровської області, до складу якого входить і Апостолівська міська територіальна громада, діє комендантська година з 23.00 год. до 05.00 год.

Так, згідно п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Відповідно до п. 11 вказаного Порядку контроль за дотриманням особами комендантської години та спеціального режиму світломаскування здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Згідно зі п. 3 вказаного Порядку патруль - спільний рухомий наряд, до складу якого входять поліцейські Національної поліції та військовослужбовці Збройних Сил і можуть залучатися військовослужбовці Національної гвардії та Держприкордонслужби, що виконує покладені на нього обов`язки на маршруті патрулювання, визначеному комендантом на території, де запроваджено комендантську годину.

В п. 16 Порядку зазначено, що Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Отже, факт пересування транспортним засобом під час дії комендантської години є достатньою підставою для зупинки транспортного засобу та перевірки документів для встановлення осіб, що перебувають у транспортному засобі.

Таким чином посилання сторони захисту на невідповідність причини зупинки транспортного засобу зафіксованого відеозаписом і відображеного в рапорті мають формальний характер, оскільки із дослідженого відеозапису встановлено, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 став рух під час комендантської години після 21.00 години, що відповідає п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію, вказана причина була озвучена водію, як і ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у останнього.

Всі інші доводи захисника, судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та на переконання суду, спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, всі досліджені в судовому засіданні докази, у розумінні ст. 251 КУпАП є належними, логічно доповнюють один одного, не суперечать один одному, узгоджуються між собою, є правдивими, об`єктивними та беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені інкримінуємого йому правопорушення, у зв`язку з чим підстав для неврахування їх судом немає.

Відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Згідно п.п. 1.3, 1.9 ПДР України, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, окрім іншого передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.5 ПДР України та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, особу ОСОБА_1 та вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Г.Г. Строгова