Справа № 199/2103/24
ПОСТАНОВА

іменем України

30.04.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працюючої, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

12.03.2024 приблизно о 13:00 годині ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала торгівлю з рук: одноразовими електронними пристроями для куріння, які у своєму складі містять нікотин та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, чим порушила п. 10 ч. 1 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, була сповіщена про дату, час і місце судового розгляду справи на: 23.04.2024 о 08:45 годині; 30.04.2024 о 08:30 годині судовими смс-повістками, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Заяв чи клопотань від останньої про розгляд справи за її участю не надходило.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, тобто добросовісно не виконала процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №386473 від 12.03.2024, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена без зауважень, про що свідчить її підпис у протоколі;

- відомостями зі служби 102 про те, що 12.03.2024 о 13:57 годині надійшло повідомлення про те, що 12.03.2024 о 13:56 годині за адресою: АДРЕСА_2 , у торгівельному павільйоні торгують електронними пристроями для куріння без марок акцизного збору та ліцензії;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 , відповідно до яких остання підтвердила факт торгівлі електронними пристроями та рідинами до них за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду від 12.03.2024, відповідно до якого по вул. Калинова, 14 у м.Дніпрі оглянуто та вилучено електронні вироби та рідини для електронних сигарет без марок акцизного податку, в загальній кількості 78 одиниць, які реалізувала ОСОБА_1 .

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 156 КУпАП, як торгівля електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, з рук.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Санкція ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачає можливість накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , яка офіційно не працевлаштована, ступінь її вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах.

У той же час підстав для застосування додаткового стягнення в частині конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, не убачається, оскільки працівники поліції не вилучали у ОСОБА_1 виручку за продані товари.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 400 (чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень, з конфіскацією предметів торгівлі електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко