Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8802/23 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В.
Категорія ч. 5 ст. 126 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Мелешка М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Богунського районного суду міста Житомира від 01 листопада 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 01 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 26 серпня 2023 року о 23-40 год у м. Житомирі по вул. Лятошинського, 17, ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року вчинила порушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова від 25 грудня 2022 року), керував транспортним засобом «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.п. 1, 4 ст. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована зокрема тим, що працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення вказано неіснуючу адресу місця правопорушення вул. Лятошинського, 17, оскільки з відеозапису з бодікамери поліцейського, який на думку скаржника є неналежним доказом, вбачається, що місцем зупинки транспортного засобу є парна сторона вулиці Лятошинського (поблизу будинків 16, 18), що є територіальною юрисдикцією Корольовського районного суду. Отже, уповноважена особа невірно визначила територіальну підсудність, що призвело до порушення ч. 1 ст. 276 КУпАП та неналежного оформлення адміністративних матеріалів.

Також зазначив, що на відеофайлі, долученого працівниками поліції до справи після доопрацювання, відсутній момент зупинки транспортного засобу та озвучена неправдива причина, що відповідала б ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а тому така зупинка є незаконною. Також відеозапис не містить доказів керування ним транспортним засобом, окрім його особистого зізнання. Вважає, що належних та допустимих доказів порушення ним ПДР, поліцією до суду не надано.

Окрім того, направлення матеріалів судом на доопрацювання у зв`язку з неподанням уповноваженим органом доказів вчинення адміністративного правопорушення не передбачена положеннями КУпАП і такі дії виходять за межі повноваження суду.

Вважає, що сам факт визнання ним вини у вчиненні порушення ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. Також вказав на інші порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду міста Житомира від 01 листопада 2023 року. Зазначив, що апеляційна скарга вперше подана до суду першої інстанції у встановлений законом строк 13 листопада 2023 року, яку постановою Житомирського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року повернуто особі, яка її подала. Повторно подав апеляційну скаргу 01 грудня 2023 року. На підставі викладеного вважає, що має право на поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, у зв`язку з тим, що доводи скаржника щодо поважності причини пропуску строку узгоджуються із матеріалами справи, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 608163 від 26 серпня 2023 року вбачається, що 26 серпня 2023 року о 23-40 год у м. Житомирі по вул. Лятошинського, 17 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керувати даним транспортним засобом та притягувався повторно протягом року, постанова від 25 грудня 2022 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим вчинив порушення п. 2.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 1).

25 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову серії ДП18 №467932 за ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу 3400 грн, що підтверджується довідкою лейтенанта поліції старшого інспектора ВАП УПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції О.Василенко від 05 вересня 2023 року, адмінпрактикою та копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25 грудня 2022 (а.с. 7).

З переглянутого відеозапису обставин події вбачається, що працівниками поліції зупинено автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення вимоги знаку 3.21 «В`їзд заборонено», під час перевірки документів встановлено про відсутність у нього права керування зазначеним транспортним засобом і наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, вчинене протягом року.

Згідно вимог пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Таким чином, при розгляді матеріалів справи судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Є безпідставними посилання скаржника на ту обставину, що матеріали справи не містять доказів належної зупинки транспортного засобу. Зокрема, причина зупинки узгоджується з наявними у справі рапортом інспектора патрульної поліції В.Лісовця від 26 серпня 2023 року та відеозаписом, з якого вбачається, що зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , була обумовлена порушенням останнім Правил дорожнього руху, а саме, порушення вимог дорожнього знаку 3.21. При цьому, під час спілкування з працівниками поліції та складення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, а навпаки, зазначав, що сів за кермо на прохання знайомого, щоб завезти до медичного закладу особу, у якої розбитий ніс. Вказані обставини підтверджуються і письмовими поясненням водія у протоколі про адміністративне правопорушення. Водій підтвердив відсутність у нього водійських прав, вказав, що навчається у автошколі, а машиною виїжджає рідко.

Наявний в матеріалах справи відеозапис не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та на переконання апеляційного суду є достатніми для висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Даний доказ відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, а тому є належним і допустимим.

Доводи апеляційної скарги стосовно неправомірних дій працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП судом не приймаються, як не підтверджені доказами. Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395.

Є безпідставними посилання апелянта на те, що витребування доказів виходять за межі повноваження суду, порушують принципи змагальності сторін та презумпції невинуватості, адже вказаний відеозапис зазначений як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №608163 від 26 серпня 2023 року, оскільки витребування суддею місцевого суду відеодоказу відповідає положенням ст. 278 КУпАП і не вказує на перебирання судом на себе функції обвинувачення.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що місцем зупинки транспортного засобу є парна сторона вулиці Лятошинського (поблизу будинків 16, 18), що є територіальною юрисдикцією Корольовського районного суду м.Житомира. З матеріалів справи вбачається, що адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 згідно постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 08 вересня 2023 року відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 КУпАП передані за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира. Вирішуючи питання про передачу справи, суд першої інстанції вказав, що адреса вчинення правопорушення відповідно до Переліку назв топонімічних об`єктів, що знаходяться на території міста Житомира за територіальністю відноситься до Богунського району м. Житомира. Варто зауважити, що скаржником не зазначено, яким чином вказане, на його думку, порушення вплинуло на законність та обґрунтованість судового рішення.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує висновок ЄСПЛ, викладений у рішенні у справі Сутяжник проти росії від 23 липня 2009 року, відповідно до якого не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Посилання скаржника на висновок Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зроблений у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності, суд вважає необґрунтованими, оскільки разом із зазначеним Верховний Суд вказав, що зясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції достатньо повно здійснив дослідження доказів, що містяться у матеріалах справи та надав їм вичерпну оцінку.

Натомість, поза увагою суду першої інстанції залишилися наступні зафіксовані обставини події, які містяться в наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського. З відеозапису події також вбачається, що ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля, оскільки його товариш ОСОБА_2 (який перебував у автомобілі) потребував негайної медичної допомоги, що підтверджується випискою із медичної карти хворого № 5295 від 27.08.2023 та фотокопія знімків про те, що 27.08.2023 останній звертався за медичною допомогою в КП «Лікарнія № 2 ім. В.П.Павлусенка» ЖМР, з перелому кісток носа. При цьому наслідком таких подій стало не встановлення обставин, а складення протоколу за ст. 126 ч. 5 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який послідовно стверджував, що сів за кермо, щоб завезти товариша до медичного закладу.

Відповідно до змісту частини сьомої статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається зі змісту статті 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

На переконання суду апеляційної інстанції, дії ОСОБА_1 були направлені на запобігання загрози життю та здоров`ю людини, що знайшло своє підтвердження під час перевірки достовірності даних, зазначених останнім, отже ці дії були вчинені в стані крайньої необхідності, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

На підставі вищевикладеного, дослідивши зібрані докази у справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Богунського районного суду міста Житомира від 01 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Богунського районного суду міста Житомира від 01 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь