Справа №521/2955/24
Номер провадження 3/521/3390/24
ПОСТАНОВА

22 квітня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Передерка Д.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №031550, 12.02.2024 о 19 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою відносно свої матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає спільно з ним за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив психологічне насильство.

За даним фактом посадовими особами органу поліції було складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явився, жодних клопотань не надав.

Відповідно до практики Європейського суду, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням обізнаності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд її справи судом та строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП та вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Разом з цим, неявку особи, яка у встановленому порядку була сповіщена про дату, час та місце судового засідання, суд розцінює як небажання надати заперечення щодо обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, та небажання відстоювати свою позицію щодо своєї невинуватості.

Дослідивши надані до суду матеріали справи, суд вважає, що докази є сумнівними і недостатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Разом з цим, відповідно до положень ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду надані наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ОД №031550 від 12.02.2024, копія вказаного протоколу, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №211798 від 12.02.2024. Інші докази по справі відсутні.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь які пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої ОСОБА_2 та рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, протягом року.

Таким чином, доказів, які би могли свідчити про наявність в діях особи ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи не містять. Основними доказами на обґрунтування вини ОСОБА_1 є лише протокол про адміністративне правопорушення, однак протокол не є достатнім та переконливим доказом вини особи без інших доказів, а такі в матеріалах справи відсутні.

Згідно правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 по справі №489/4827/16а, свідчення службової особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На підставі вищевикладеного, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 256, 278-280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з моменту її проголошення.

Суддя: Дмитро Передерко