Справа № 946/3063/24
Провадження № 3/946/1315/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Березівка Одеської області, громадянки України, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

12.04.2024 о 20:30 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW » номерний знак НОМЕР_2 по вул. І. Франка біля буд. 1 в м. Ізмаїлі Одеської області, в порушення вимог підп. «б» п. 2.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відволіклася від керування цим засобом та здійснила наїзд на електроопору, в результаті чого транспортний засіб отримав механічне пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Притягувана ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю визнала себе винною у правопорушенні та щиро розкаялася в його вчиненні.

Крім повного визнання своєї вини притягуваною ОСОБА_1 , її вина у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, також повністю підтверджується сукупністю доказів, дослідженими в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 12.04.2024, ОСОБА_1 не виконала вимоги підп. «б» п. 2.3., п. 13.1 ПДР, а саме не була уважною, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечної дистанції, в результаті чого здійснила наїзд на електроопору, через що транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними схеми місця ДТП, що підписана, у тому числі і притягуваною ОСОБА_1 , з якої вбачається, що транспортний засіб отримав пошкодження, даними письмових пояснень ОСОБА_2 , а також письмовими поясненнями самої притягуваної ОСОБА_1 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

З досліджених доказів випливає, що ОСОБА_1 , в порушення підп. «б» п. 2.3 ПДР, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не була уважною, не обрала безпечну швидкість руху, в результаті чого здійснила наїзд на електроопору, та транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Разом з цим, посилання поліцейського у протоколі про адміністративне правопорушення на порушення притягуваною ОСОБА_1 п. 13.1. ПДР щодо недотримання нею безпечної дистанції не можуть бути прийняті до уваги судом, у зв`язку з тим, що електроопора, на яку вона здійснила наїзд, не є транспортним засобом, у зв`язку з чим вона не була зобов`язана керуватися положенням п. 13.1. ПДР. Так, відповідно до п. 1.10. ПДР, безпечна дистанція це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Тому з урахуванням наведеного поняття безпечної дистанції щодо відстані саме до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, то положення про безпечну дистанцію не поширюються на дорожні споруди чи інше майно, що не є транспортними засобами.

Але, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дає змогу суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винної, її майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що вона вчинила грубе порушення порядку користуванням правом керування транспортного засобу, що відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винної.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що для її виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, а саме такого стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2024, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко