Провадження № 3/761/2800/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у місті Києві щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністативне правопорушення серії ААД №719473 ОСОБА_1 , 02.03.2024 року о 22 год 35 хв., керував транспортним засобом «Volvo V90», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по просп. Берестейському, 7, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив дії передбачені ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання 17.04.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином.

Натомість у судовому засіданні 04.04.2024 року його захисник - адвокат Гетьман Н.О. заперечувала щодо наявності вини її підзахисного у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, подала суду письмові пояснення ОСОБА_1 .

Так, у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 02.03.2024 року приблизно о 22:25 годині вечора, керуючи транспортним засобом, біля будинку номер 7 по проспекту Берестейському, був зупинений екіпажем патрульної поліції. До вікна водія підійшов працівник патрульної поліції, представився та запропонував надати на перевірку посвідчення водія та документи, що підтверджують реєстрацію автомобіля. Однак, що в порушення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», співробітник патрульної поліції не поінформувати його як водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Після цього працівник поліції запитав, чи приймав він будь-які алкогольні чи наркотичні засоби, та запропонував пройти огляд на стан сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів або відмовитись від такого проходження. Проте його не було повідомлено, які саме ознаки сп?яніння були виявлені співробітником патрульної поліції під час розмови, та яка саме ознака сп?яніння є підставою для проведення огляду. У зв?язку з цим, проінформував поліцейського, що попередньо у зв?язку із погіршенням стану здоров`я, що спричинено гострою інфекцією верхніх дихальних шляхів, гострим трахеобронхітом, та задля запобігання погіршенню стану здоров?я, був вимушений прийняти лікарські засоби призначені лікарем, які не є ані наркотичним засобами, ані лікарськими препаратами, що знижують увагу та швидкість реакції. Зазначає, що працівником поліції не була врахована зазначена обставина під час складання протоколу. В цей же час в нього виникли сумніви щодо достовірності результатів проведення такого огляду за фактом прийому зазначених ліків, а тому він відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Також зауважує, що поліцейський запропонував залишити транспортний засіб та прослідувати до закладу охорони здоров?я задля проведення огляду на стан сп?яніння, однак також був вимушений відмовити, оскільки транспортний засіб було зупинено у межах дії знаку 5.11 Смуга для руху маршрутних транспортних засобів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із вказівкою на усі її складові, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.

Тобто, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які указують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Аналіз положень ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року №1103 , Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП надає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного/алгогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у порядку і способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та після відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, що не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності за відсутності обставин, які указують на те, що особа вимушено відмовляється від такого огляду, та відсутність фактори які спонукають її відмовитись від проходження такого огляду.

При цьому, лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного/алкогольного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, із дослідженого у ході судового розгляду відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського вбачається те, що фактичною причиною зупинки ОСОБА_1 було перевищення швидкості (працівник поліції запитав у водія, куди він так поспішає), при цьому, матеріали справи не містять відповідної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 КУпАП, тому судом не встановлено обставин за якими зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відповідала б вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому, вказана норма закону зобов`язує поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

З відеозапису вбачається, що після зупинки поліцейським не було повідомлено про наявність підозри щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, ознак, які надавали б підстави поліцейському вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння та має пройти відповідний огляд, а також не було проведено необхідних дій, передбачених Інструкцією 1452/735, які дають підстави вважати те, що особа перебуває у відповідному стані сп`яніння (перевірка порушення координації рухів; порушення мови; тремтіння пальців рук; зміни забарвлення шкірного покриву обличчя).

Слід звернути увагу на те, що водію не було роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння фактично несе аналогічні наслідки, що й об`єктивна сторона даного правопорушення, яка полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

З відеозапису вбачається, що працівник поліції фактично спонукав ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, пояснюючи можливість надати пояснення відповідної відмови в суді та неодноразово пропонуючи відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, працівником поліції не було зафіксовано порядку перевірки, виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які безпосередньо зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Більше того, суд зауважує, що під час спілкування з поліцейським, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на його запитання, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Таким чином, складаючи протокол про адміністративне правопорушення працівник поліції вніс до нього дані, які не відповідають дійсності, зокрема, про наявність у особи ознак алкогольного сп`яніння та вчинення дій, направлених на встановлення таких ознак, фактично відмова від проходження огляду в основному була спровокована, що безпосередньо вказазує на те, що формальне посилання на відмову ОСОБА_1 від такого огляду не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Підсумовуючи наведене, враховуючи такі засади провадження як диспозитивність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини особи, суд приходить до висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 130, 245, 247, 251, 252, 280, 287 КУпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА