Номер провадження: 33/813/1165/24
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/20581/23

Номер провадження: 33/813/1165/24

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,

Особи, які прийняли участь у розгляді справи:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 536,80 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 06.10.2023 року о 14:52 год. в м. Одеса по вул. Куйбишева, 6 ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол серії ААД № 552798 від 06.10.2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм діючого законодавства, судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи.

Посилається на те, що працівником поліції при складанні протоколу ААД № 552798 від 06.10.2023 року не зазначено суть адміністративного правопорушення, яке б точно відповідало ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в графі «суть правопорушення, опис установлених обставин» зазначено - керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Вказане не є порушенням п. 2.9 (а) ПДР України та не утворює самостійного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому протокол не може вважатись належним доказом. Наслідки відмови від проходження медичного оглядуразом з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, ОСОБА_1 не роз`яснювались. Відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції не зафіксовано факт відмови апелянта від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Не було залучено свідків, в присутності яких було б засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Він ніколи наркотичні препарати не виживав, згідно раніше оформлених висновків щодо медичних оглядів № 002603 від 05.11.2023 р. та № 002868 від 05.12.2023 р. стану наркотичного сп`яніння у нього не виявили.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками - відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується відомостями, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 552798 від 06.10.2023 року;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.10.2023 року ;

- відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції від 06.10.2023року.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що в протоколі про адміністративне ААД № 552798 від 06.10.2023 року не зазначено суть адміністративного правопорушення, яке б точно відповідало ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначення в графі «суть правопорушення, опис установлених обставин» - керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, не є порушенням п. 2.9 (а) ПДР України та не утворює самостійного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому він не може вважатись належним доказом, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 552798 від 06.10.2023 року вбачається, що 06.10.2023 року о 14:52 год. в м. Одеса по вул. Куйбишева, 6 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме - виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у визначеному законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З викладеного вбачається, що зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому чітко зазначено суть та обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 цього Кодексу, об`єктивною стороною якого є - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, протокол складений уповноваженою особою.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року перебачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того чи перебував водій у стані сп`яніння чи ні.

Отже відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення був складений саме за порушення п. 2.5 ПДР, а тому посилання апелянта на те, що керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, не є порушенням п. 2.9 (а) ПДР України та не утворює самостійного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Враховуючи те, що апеляційний суд не виявив порушень при складанні протоколу ААД № 552798, даний доказ є належним та допустимим.

Доводи апелянта про те, що відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції не зафіксовано факт відмови апелянта від проходження огляду на стан сп`яніння, як і не було залучено свідків, в присутності яких було б засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.

Згідно ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів, як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказане свідчить про надання такому доказу, як відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора), ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З відеозаписів нагрудних камер працівників поліції (№ 473728, 471078), вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляну на стан наркотичного сп`яніння, наслідки відмови від проходження медичного огляду останньому були роз`ясненні.

Крім того, під час судового засідання в апеляційному суді ОСОБА_1 не заперечував факт відмови від проходження огляду стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи те, що обставини, викладені в протоколі ААД № 552798 від 06.10.2023 року, фіксувалися спеціальними технічними засобами, працівники поліції, в силу вимог ст. 266 КУпАП України та Інструкції № 1395 від 07.11.2015 року, не були зобов`язані залучати свідків для підтвердження факту відмови від проходження медичного огляду.

Доводи апеляційної скарги стосовно не роз`яснення прав, передбаченихст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами.

Висновки медичних оглядів № 002603 від 05.11.2023 р. та № 002868 від 05.12.2023 р, апеляційний суд не бере до уваги, з огляду на наступне.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстави для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 самостійно пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння зі значним проміжком часу після складення протоколу про адміністративне правопорушення, а зазначені медичні висновки не завірені в установленому законом порядку, жодного доказового значення для даної справи вони не мають.

Крім того, як зазначено вище, відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін