Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/885/24
Провадження № 3/542/400/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Нові Санжари у залі суду протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), і матеріали справи, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 02 серпня 2003 року, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2024 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал, що містив протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді Шарової-Айдаєвої О.О.

З протоколу від 22 квітня 2024 року серії ВАД № 314608 (а.с. 4), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, вбачається наступне.

22 квітня 2024 року о 10 год 03 хв у АДРЕСА_2 , опікун ОСОБА_1 - ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків, відповідно до частини 3 статті 150 СК України, так як підопічний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відвідував навчання без поважних причин з 27.02.2024 по 19.03.2024 та з 08.04.2024 по 18.04.2024.

У протоколі зазначено, що гр. ОСОБА_1 притягалась до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП. Вказаними діями гр. ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП.

ОСОБА_1 , достовірно знаючи про те, що відносно неї складений протокол про адміністративне правопорушення та що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатись у Новосанжарському районному суді Полтавської області, до суду не з`явилась.

Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки на її зареєстровану адресу проживання, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 . Повістка на судове засідання, призначене на 14 год 30 хв 22 травня 2024 року, що направлялась на зареєстровану адресу проживання ОСОБА_1 , була отримана останньою 11 травня 2024 року (а.с. 14).

Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилала, пояснень щодо встановленого в протоколі порушення до суду не надавала.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомляла, враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, суд розцінює причину її неявки як неповажну.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Незважаючи на це, ОСОБА_1 не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження".

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду справи, уникнення зловживання процесуальними правами, а також для виключення можливості затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КпАП України, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з частиною 3 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною 2 статті 12 Закону України «Про освіту», повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і здобувається в інституційних або індивідуальних формах, визначених законодавством, як правило, в закладах освіти.

Частиною 3 статті 12 Закону України «Про освіту» передбачено, що повна загальна середня освіта має три рівні освіти: початкова освіта тривалістю чотири роки; базова середня освіта тривалістю п`ять років; профільна середня освіта тривалістю три роки.

Проаналізувавши викладені норми, суд приходить до висновку про те, що батьки та особи, які їх замінюють, повинні забезпечити необхідні умови для навчання своїх дітей та отримання ними повної середньої освіти, яка включає в себе усі три рівні освіти.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном якого є ОСОБА_1 (відповідно до рішення виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 28 січня 2022 року № 10 Про призначеннч опікуна над дітьми-сиротами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ») (а.с. 7) не відвідував навчання з 27.02.2024 по 19.03.2024 та з 08.04.2024 по 18.04.2024 без поважних причин.

У своїх поясненнях гр. ОСОБА_1 вказала, що її підопічний ОСОБА_8 не відвідував навчання у зв`язку із тим, що хворів, а також зазначила, що більшість часу він проживає у свого біологічного батька, який оформлює відносно нього опіку (а.с. 6).

Поряд із цим, медичних документів, які б підтверджували вказані обставини хвороби ОСОБА_3 , до суду надано не було, як і не надано належних документів, які б підтверджували обставину проживання дитини із біологічним батьком.

Дослідивши вказані обставини, суд приходить до висновку про те, що в діях опікуна неповнолітнього ОСОБА_3 гр. ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 повторно протягом року не забезпечила необхідних умов навчання свого підопічного, а отже вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 314608 від 22 квітня 2024 року, який містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 4),

- листом директора Руденківського ліцею Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 19.04.2024 № 01-25/162, з якого вбачається, що учень 2-Б класу ОСОБА_3 , 06 серпня 2015 року, без поважних причин більше 10 днів пропустив навчання у школі (а.с. 5);

- копією постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09 листопада 2023 року у справі № 542/1814/23 (а.с. 10-11).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 протягом року була піддана адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП на підставі постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09 листопада 2023 року у справі № 542/1814/23.

В подальшому, як вбачається з матеріалів даної справи № 542/885/24, ОСОБА_1 повторно протягом року від дня притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП вчинила правопорушення, що полягало в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Отже, зазначені дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи вид стягнення, суд зазначає, що обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи обставини правопорушення, дані про особу правопорушника, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 2 статті 184 КУпАП у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 грн.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 40-1, 184, 276-280, 283, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 02 серпня 2003 року, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить1700 грн 00 коп. (одна тисяча сімсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 02 серпня 2003 року, на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розумінні статті 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва