ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1074/24 Справа № 233/1121/24 Суддя у 1-й інстанції - Леміщенко О. О. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., при секретарі судового засідання Бадалян Н.О., за участю захисника адвоката Рясного В.Д., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката Рясного В.Д. на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Чапаєве Кегичівського району Харківської області, громадянина України, проходить військову службу на посаді гранатометника у військовій частині НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

в с т а н о в и л а:

постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 21 лютого 2024 року о 09 год. 20 хв. в районі будинку №298 по вул. О. Тихого в м. Костянтинівка Донецької області керував транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу або у медичному закладі категорично відмовився. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, який регламентує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На зазначену постанову захисник адвокат Рясний В.Д., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення; провадження по справі про адміністративне правопорушення №233/1121/24 зупинити до закінчення обставин, що були причиною для зупинення, тобто до звільнення останнього у запас або закінчення військового стану в країні, покласти на ОСОБА_1 обов`язок повідомити суд про звільнення у запас або закінчення військового стану в країні. Вважає, що працівники поліції грубо порушили права ОСОБА_1 та відмовили у наданні огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарняному закладі. Наголошує, що суд не звернув увагу, що поліцейськими процедура огляду не проводилась, йому відмовлено у наданні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не був обізнаний як саме проводиться огляд на стан сп`яніння та був впевнений, що він проводиться у медичному закладі. Працівники поліції ввели ОСОБА_1 в оману і вказали, що жодних негативних наслідків не буде, якщо він відмовиться від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зауважує, що працівниками поліції було здійснено психологічний тиск на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим останнього було дискредитовано.

Вказує, що в матеріалах справи не міститься відеодоказу наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, крім того, відсутні докази причини зупинки транспортного засобу, також відсутні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що унеможливлює процедуру доказування та притягнення до адміністративної відповідальності.

Наголошує, що судом проігноровано, що під час складання протоколу йому не роз`яснено права та порядок проходження огляду на стан сп`яніння, крім того не залучено свідків.

Зазначає, що письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.

Наголошує, що матеріали справи містять суперечливі докази, а висновки місцевого суду ґрунтувалися лише на власних переконаннях.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, однак судом вказане клопотання проігноровано, чим порушив право на повний та всебічний розгляд справи та позбавив можливості відновити правосуддя, довести невинуватість особи чим порушено право на захист.

Зазначає, що працівниками поліції порушено порядок огляду, оскільки не оголошено причину зупинки транспортного засобу, не відсторонено особу від керування транспортним засобом, не роз`яснили права, не доставлено до медичного закладу.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані засобів відеофіксації та не міститься повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Захисник адвокат Рясний В.Д. в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №677322 від 21.02.2024 року, відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського. Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою. А тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Посилання сторони захисту на здійснення відносно особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , психологічного тиску зі сторони працівників поліції, не знайшли свого підтвердження та визнаються апеляційним судом безпідставними.

Доводи сторони захисту що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був впевнений, що огляд проводиться у медичному закладі, що працівники поліції ввели останнього в оману, що наслідків не буде, суд визнає надуманими, безпідставними та такими, які не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення. При цьому, з відеозапису з нагрудного реєстратора працівника поліції та в самому протоколі серії ААД №677322 від 21.02.2024 року ОСОБА_1 зазначено про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці, за допомогою спеціального технічного засобу, так і в медичному закладі.

Посилання захисника адвоката Рясного В.Д., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відсутність доказів належних причин для зупинки автомобілю під керуванням ОСОБА_1 до уваги не сприймаються та спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме, постановою серії ЕНА №1487303 від 21.02.2024 року, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП через керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Вищевказане підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та нівелює будь-які доводи захисника адвоката Рясного В.Д. з цього приводу. При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в поясненнях в протоколі серії ААД №677322 від 21.02.2024 року підтвердив факт керування автомобілем та те, що його відсторонено від керування. Вказане також спростовує посилання захисника адвоката Рясного В.Д. щодо невідсторонення ОСОБА_1 від керування.

Доводи захисника адвоката Рясного В.Д., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо відсутності повного фрагменту відеозапису з нагрудного реєстратора працівника поліції, а також задокументованого факту роз`яснення процедури проходження огляду на стан сп`яніння, суд приймає до уваги, при цьому, вказане не нівелює факт вчинення ОСОБА_1 суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання сторони захисту на те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не роз`яснювались права спростовуються підписом під протоколі серії ААД №677322 від 21.02.2024 року, в якому, поміж іншого, зазначеного про роз`яснення його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом на захисника, а також на апеляційне оскарження, що нівелює будь-які припущення щодо порушення права на захист.

При цьому, посилання захисника адвоката Рясного В.Д., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо порушення місцевим судом права на повний та всебічний розгляд через ігнорування клопотання про ознайомлення з матеріалами справи суд визнає безпідставними, надуманими, та такими, що мають на меті ввести апеляційний суд в оману, оскільки матеріали справи не містять жодних клопотань чи заяв сторони захисту, адресованих місцевому суду, про ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Щодо посилання захисника адвоката Рясного В.Д., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на аналогію права та клопотання про зупинення адміністративного провадження, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 277 КУпАП, строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Тобто, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право чи обов`язку суду (судді) зупиняти провадження у справах про адміністративні правопорушення, які пов`язані із забезпеченням безпеки дорожнього руху, зокрема, за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати письмові пояснення щодо обставин справи, подавати докази та залучити захисника для представництва та захисту її інтересів підчас розгляду справи в суді.

Нормами діючого КУпАП передбачено можливість зупинення строків розгляду справ про адміністративні правопорушення лише пов`язаних з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

За таких обставин та оскільки у Кодексі України про адміністративні правопорушення міститься норма, яка регулює питання щодо зупинення провадження у окремій категорії справ, вважаю, що в даному випадку до застосування аналогія закону із ст.335КПК України, яка регулює зупинення судового провадження, не підлягає.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника адвоката Рясного В.Д., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задовольнити.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА