КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/3211/24 Головуючий в суді І інстанції Слободянюк П.Л.
Провадження № 33/824/2144/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Хомича Івана Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення № 1/2024 від 22 січня 2024 року - ОСОБА_1 , займаючи посаду заступника начальника ТЦК та СП з морально-психологічного забезпечення - начальника відділу морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто будучи військовою службовою особою, за місцем знаходження ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дислокується в Шевченківському районі м. Києва, в умовах особливого періоду, а саме з 04.05.2023 і до 22.01.2024, недбало поставився до військової служби, допустивши порушення вимог ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підпункту 25 пункту 2 розділу 2 Типового положення про уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженого наказом НАЗК від 27.05.2021 № 277/21, внаслідок чого відомості про окрему особу не внесено до електронної бази даних, що містить відомості про осіб, які вчинили корупційні правопорушення.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Не погоджуючись з вказаною постановою, адвокат Хомич І.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 22 березня 2024 року, в якій просив скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року та провадження у справі закрити за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просив також поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року захисник ОСОБА_5. зазначає, що оскаржувана постанова ОСОБА_1 не направлялась, а отримав він її наручно у приміщенні суду першої інстанції 13 березня 2024 року, що підтверджується документально матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Хомич І.О. обгрунтовував тим, що згідно матеріалів справи ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи не повідомлявся, крім того, суд першої інстанції лишив поза увагою, зареєстровану 02 лютого 2024 року, заяву ОСОБА_1 , в якій викладено прохання завчасно повідомити його про розгляд справи.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував також тим, що ОСОБА_1 не володіючи профільними знаннями у галузі права, підписав протокол під сильним психологічним тиском з боку прокурора, який складав протокол.

Також зазначає, що підпунктом 25 пункту 2 розділу II Типового положення про уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання та виявлення корупції не встановлено протягом якого строку уповноважена особа інформує Національне агентство з питань запобігання корупції, а отже уповноважена особа може виконати цей обов`язок у будь-який момент.

Також звернув увагу суду апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_1 з 02.10.2023 року по 07.01.2024 року був відряджений до оперативного угруповання військ «Харків», що підтверджується доданими до апеляційної скарги копіями наказів (наказ від 02.10. 2023 року №289, наказ від 07.01.2024 року №7), а в подальшому з 19.02.2024 року по 12.03.2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Госпіталь ветеранів війни», що підтверджується доданими до апеляційної скарги копіями наказів (наказ від 16.02.2024 року №50, наказ від 12.03.2024 року №75).

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Хомич І.О. зазначив, що у вказані періоди він ніяким чином не міг виконати вимоги підпункту 25 пункту 2 розділу 2 Типового положення про уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженого наказом НАЗК від 27.05.2021 року № 277/21.

10 квітня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу від прокурора відділу організації діяльності прокурора у провадженні в справах про адміністративні правопорушення третього управління Спеціалізованої прокуратури сфері оборони Офісу Генерального прокурора - Підгорного Д.В., в якому просив відмовити захиснику адвокату Хомичу І.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2024 року. Повернути апеляційну скаргу із додатками захиснику Хомичу І.О.. Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2024 року залишити без змін (а.с. 68-75).

Прокурор вважає, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції слід відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд судом першої інстанції вказаної справи, при цьому його процесуальна поведінка, як під час розгляду справи, так і після ухвалення судового рішення вказує на відсутність поважність причин пропущення строку на апеляційне оскарження.

Вказував, що строк на апеляційне оскарження може бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин, проте апелянт у своєму клопотанні поважність таких причин не довів.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги прокурор вказував на те, що на підполковника ОСОБА_1 відповідними наказами начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема п. 46.9 наказу від 28.12.2022 № 560, а п. 19 наказу від 28.06.2023 № 123 було покладено виконання у 2023 році обов`язків уповноваженого з питань запобігання та виявлення корупції у ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте підполковник ОСОБА_1 покладені на нього обов`язки в період з 04.05.2023 року до кінця 2023 року не виконав, а саме фактично протягом 8 місяців не інформував НАЗК про ненаправлення вказаних документів для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Вважає, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності обгрунтована та відповідає вимогам КУпАП. Також вважає, що призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення є справедливим.

Також вказував на те, що викликають сумнів доводи захисника про те, що підполковник ОСОБА_1 визнав свою вину під час складання протоколу, оскільки його ввели в оману, що правопорушення малозначне, і що за нього не буде жодної фінансової відповідальності. Стороною захисту не наведено конкретних обставин в цій частині, а позиція підполковника ОСОБА_1 щодо визнання/невизнання своєї вини та щодо психологічного тиску на нього направлена лише на уникнення ним адміністративної відповідальності.

19 квітня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання про долучення доказів від захисника ОСОБА_1 - адвоката Хомича І.О., якому просив долучити до матеріалів справи наступні документи: копію листа від ІНФОРМАЦІЯ_2 10 травня 2023 року № 03-9192; копію опису вкладення до поштового відправлення до поштового відправлення від 23.01.2024 року № 918, копію фіскального чеку № 918; копії фіскальних чеків № 013, № 005, № 996; копію інформаційної картки від 23.01.2024 року; копію витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.12.2023 № 3515; копію витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.12.2022 № 560; копію витягу з Єдиного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення від 16.04.2024 року (а.с. 81-91).

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції, яке відбулося 22.04.2024 року, клопотання представника апелянта про долучення вищевказаних доказів судом апеляційної інстанції задоволено (а.с. 93-95).

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Скрибка І.Ю. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Хомич І.О., про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 02 лютого 2024 року винесено оскаржувану постанову (а.с. 35-37). Із тексту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи не був присутній.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 або його адвокату направляли повідомлення про розгляд справи. Також відсутні докази, що оскаржувана постанова направлялась судом першої інстанції ОСОБА_1 , однак копію постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року була отримана ОСОБА_1 13 березня 2024 року, що підтверджується відміткою у довідковому листі до справи.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Хомичу Івану Олександровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що підполковник ОСОБА_3 на виконання підпункту 25 пункту 2 розділу II Типового положення повинен був проінформувати НАЗК про ненаправлення службою управління персоналом відповідного органу засвідченої в установленому порядку паперової копії розпорядчого документа про накладення вказаного дисциплінарного стягнення, однак в порушення даної норми, в період з 04.05.2023 і до 22.01.2024 (моменту складання протоколу), не проінформував НАЗК про ненаправлення відділом персоналу відповідного органу засвідченої в установленому порядку паперової копії розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення, а саме наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.04.2023 № 58 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_4 за вчинення ним корупційного правопорушення та інформаційної картки до нього для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст.172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду - тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні таких дій, як недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.09.2022 № 260 підполковника ОСОБА_5 призначено на посаду заступника начальника центру з морально-психологічного забезпечення - начальником відділу морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_3 маючи військове звання «підполковник», обіймаючи посаду заступника начальника центру з морально-психологічного забезпечення - начальника відділу морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до своїх функціональних обов`язків, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно- господарськими обов`язками, тобто є військовою службовою особою.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначений обов`язок кожного військовослужбовця щодо непорушного додержання вимог Конституції України та законів України, військової дисципліни, знання і виконання своїх обов`язків та додержання вимог Статутів Збройних Сил України. Аналогічні вимоги закріплено в статтях 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними законами, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 59 Закону України «Про запобігання корупції» відомості про накладення дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, протягом трьох робочих днів з дня надходження до Національного агентства з питань запобігання корупції від кадрової служби державного органу завіреної в установленому порядку паперової копії наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно із вимогами п. 4 розд. II Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення (далі - Положення про ЄДРО), кадрові служби органів державної влади, посадові особи яких є суб`єктами відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, протягом п`яти робочих днів з дня підписання розпорядчого документа про накладення на особу дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення зобов`язані надати Реєстратору (НАЗК) Електронну та засвідчену в установленому порядку паперову копію відповідного розпорядчого документа разом з інформаційною карткою до розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення на особу за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень.

Основні завдання, функції та права уповноважених осіб з питань запобігання та виявлення корупції визначено Типовим положенням про уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженим наказом НАЗК від 27.05.2021 № 277/21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.07.2021 за № 914/36536.

Відповідно до вимог пункту 1 розділу І Типового положення, уповноважена особа може визначатися шляхом покладення на одного з працівників відповідного органу функцій уповноваженої особи.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.12.2022 № 560 «Про організацію службової діяльності в ІНФОРМАЦІЯ_4 у 2023 році» уповноваженим з питань запобігання та виявлення корупції ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено заступника начальника центру з морально-психологічного забезпечення - начальника відділу морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказану посаду з 28.09.2022 і по цей час обіймає ОСОБА_3 , у зв`язку з чим на нього вказаним наказом покладено виконання організаційно-розпорядчих обов`язків уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції на 2023 рік.

Згідно із вимогами підпункту 25 пункту 2 розділу II Типового положення уповноважена особа відповідно до покладених на неї завдань інформує НАЗК у разі ненаправлення службою управління персоналом відповідного органу засвідченої в установленому порядку паперової копії розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення та інформаційної картки до розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення на особу за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.03.2023 № 217 «Про проведення комплексної перевірки ІНФОРМАЦІЯ_6 » підполковника ОСОБА_5 призначено членом комісії для проведення комплексної перевірки.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.04.2023 № 58 «Про результати службового розслідування» за порушення вимог ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» та вимог інших нормативно правових актів начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 полковника ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та йому оголошено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність».

Встановлено, що в порушення вимог п. 4 розд. II Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, начальником відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_3 , посадові особи яких є суб`єктами відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, з дня підписання розпорядчого документа про накладення на особу дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, тобто з 30.04.2023 і до 22.01.2024 (моменту складання протоколу) не надано Реєстратору (НАЗК) електронну та засвідчену в установленому порядку паперову копію (разом з інформаційною карткою за встановленою формою) наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.04.2023 № 58 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_4 за вчинення ним корупційного правопорушення.

В подальшому підполковник ОСОБА_3 на виконання підпункту 25 пункту 2 розділу II Типового положення повинен був проінформувати НАЗК про ненаправлення службою управління персоналом відповідного органу засвідченої в установленому порядку паперової копії розпорядчого документа про накладення вказаного дисциплінарного стягнення.

Водночас, підполковник ОСОБА_1 , будучи уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення підпункту 25 пункту 2 розділу ІІ Типового положення в період з 04.05.2023 і до 22.01.2024 (моменту складання протоколу), не проінформував НАЗК про ненаправлення відділом персоналу відповідного органу засвідченої в установленому порядку паперової копії розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення, а саме наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.04.2023 № 58 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_4 за вчинення ним корупційного правопорушення та інформаційної картки до нього для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Відповідно до листа НАЗК від 25.12.2023 № 49-08/32711-23 станом на 22.12.2023 до НАЗК не надходили в установленому порядку розпорядчі документи разом з інформаційною карткою до розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_4 за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення.

Встановлено, що матеріали службової перевірки відносно ОСОБА_4 в паперовій формі в порушення 5-денного строку, визначеного законом були направлені начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_6 10.05.2023 року на адресу територіального ДБР м. Києва, НАЗК та Київській спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері центрального регіону.

Також з пояснень ОСОБА_1 наданих в суді апеляційної інстанції, встановлено, що електронна форма повідомлення була направлена в НАЗК у січні 2024 року.

З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки 02.02.2024 року судом першої інстанції зареєстрована заява апелянта у якій викладено прохання завчасно повідомити його про розгляд справи, здійснити розгляд за його участі, втім судом вона була залишена поза увагою, суд апеляційної інстанції такі доводи відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд також враховує те, що відповідно до вимог чинного КУпАП розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції у справах про адміністративні правопорушення. Також з матеріалів справи вбачається, що 02.02.2024 року (яка зареєстрована в суді першої інстанції за вх. № 10826) ОСОБА_1 була подана заява до суду першої інстанції, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с. 38). Крім того, факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 апеляційним судом враховано як одну з підстав для поновлення йому строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Твердження представника скаржника про те, що не слід брати до уваги заяву ОСОБА_1 від 22.01.2024 року щодо згоди з протоколом, проведення розгляду справи за його відсутності, так як така ним особисто до суду першої інстанції не подавалась, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні, оскільки вказані заяви підписані особисто ОСОБА_1 та зареєстровані в суді першої інстанції (а.с. 38-39).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до підпункту 25 пункту 2 розділу ІІ Типового положення про уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання та виявлення корупції не встановлено протягом якого строку уповноважена особа інформує НАЗК, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого Рішенням НАЗК від 09.02.2018 року № 166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.03.2018 року за № 345/31797 посадові особи протягом п`яти робочих днів з дня підписання розпорядчого документа про накладення на особу дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення зобов`язані надати Реєстратору (НАЗК) електронну та засвідчену в установленому порядку паперову копію відповідного розпорядчого документа разом з інформаційною карткою до розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення на особу за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень.

На підполковника ОСОБА_1 , відповідними наказами начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема п. 46.9 наказу від 28.12.2022 року № 560, а п.19 наказу від 28.06.2023 року № 1203 було покладено виконання у 2023 році обов`язків уповноваженого з питань запобігання та виявлення корупції у ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чи на нього покладено виконання організаційно-розпорядчих обов`язків уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції на 2023 рік. Проте підполковник ОСОБА_1 покладені на нього обов`язки не виконав, а саме не фактично не інформував НАЗК про ненаправлення вказаних документів для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням у відрядженні (у період з 02.10.2023 року по 07.01.2024 року), на лікуванні (у період з 19.02.2024 року по 12.03.2024 року) та не можливості виконувати відповідні посадові функції, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки зазначені періоди відрядження та лікування не відносяться до періоду з 30 квітня 2023 року по 05 травня 2023 року.

Інші обставини, на які посилається апелянт свого підтвердження не знайшли, а тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд першої інстанції призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Хомичу Івану Олександровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «25» квітня 2024 року.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.П. Сушко