ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1919/24
Провадження № 3/210/1044/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областіВікторович Н.Ю.розглянувши матеріал, які надійшли з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, фізична особа-підприємець, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

05 квітня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській областінадійшов протокол № 447/04-36-09-05/від 28.03.2024 року про притягнення до адміністративної ОСОБА_2 .

З протоколу про адміністративне правопорушення 447/04-36-09-05/ від 28.03.2024 року вбачається що ОСОБА_1 ФОП вчинала правопорушення господарської діяльності, роздрібна торгівля алкогольними напоями (пивом) без придбання відповідної ліцензії, а саме втсанволено реалізацію алкогольних напоїв (пива) згідно контрольних стрічок, які створенні в електронній формі на РРО фіскальний чек № 02.10.2023 року здійснювала реалізацію пива. Порушення було скоєнно в магазині за адресою: АДРЕСА_2 та зафіксовано в акті перевірки від 20.02.2024 №407/04-36-09-01/, чим порушено ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництв і обігу спирту етилового, конячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинилаадміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Присутня у судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненому невизнала та зазначила, що станом на 02.10.2023 року вона, як суб`єкт господарювання, за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Героїв АТО, 39, отримала ліцензію на право «роздрібна торгівля алкогольними напоями», з терміном дії з 04 липня 2023 року до 04 липня 2024 року, за якою з боку ГУ ДПС в Дніпропетровській області не приймалось жодного рішення про анулювання, крім того, 22 червня 2023 року нею, як ФОП, внесено черговий платіж за ліцензію на право «роздрібна торгівля алкогольними напоями» у зазначеному закладі на наступний період, яку вона отримала з запізненням, а саме, 04 липня 2023 року, з терміном дії з 04 липня 2023 року до 04 жовтня 2023 року, наявні у справі матеріали не містять чітких та узгоджених між собою доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, у зв`язку з чим, вважає, що в її діях відсутній склад інкримінованого адміністративного проступку, і, відповідно, справа стосовно неї за ознаками ст.164 ч.1 КУпАП підлягає закриттю.

Суд, дослідивши матеріали справи, скеровані ГУ ДПС у Дніпропетровській області ДПС України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, і, оцінюючи надані докази, в їх сукупності, приходить до висновку, що, в даному випадку, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

І провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст.7 ч.2 КУпАП).

Тож, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, що повністю резюмується з положеннями ст.62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, і ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

ЄСПЛ у рішенні від 10 лютого 1995 року (справа «Allenet de Ribemont v. France») наголосив, що принцип презумпції невинуватості перш за все гарантія процесуального характеру по кримінальним справам, однак сфера застосування зазначеного принципу значно ширша: він обов`язковий не тільки для кримінального судочинства, що вирішує питання обґрунтованості обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За змістом ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Кожен, чиї права та свободи, визнані у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року «Право на ефективний засіб правового захисту»).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

І завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення, при цьому, для кожного виду адмінправопорушення, передбаченого КУпАП, в залежності від органу (посадової особи), якому підвідомче правопорушення, існує своя форма адмінпротоколу, зразки якого вміщуються в Інструкціях/Положеннях/Порядках оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення.

Тож, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи, і, якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це, також, зазначається в протоколі (ст.256 ч.1 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 ч.1 КУпАП).

Водночас, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення, за своїм характером, не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

При цьому, склад адміністративного правопорушення (проступку) включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: об`єкт адміністративного проступку, об`єктивну сторону проступку, суб`єкт адміністративного проступку, суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, і у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, діяння адміністративним правопорушенням (проступком) не являється.

Тож, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму дії або бездіяльності, проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, і саме наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото/кінозйомки, відеозапису чи засобів фото/кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також, іншими документами.

Відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності, зокрема, провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди, визначена ст.164 ч.1 КУпАП.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності та встановлений порядок здійснення останньої.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, виражається у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суб`єкт адміністративного проступку, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, загальний.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу зі спеціальною метою отримання прибутку від здійснення без ліцензії видів діяльності, що підлягають ліцензуванню.

При цьому, слід мати на увазі, що, у зв`язку з введенням на території України правового режиму воєнного стану, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» за №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року (зі змінами, що визначають продовження строку дії воєнного стану в Україні), до низки нормативно-правових актів, регулюючих ті чи інші правовідносини, було внесено певні зміни.

Поняття суб`єкта господарювання визначає ст.55 ГК України, і суб`єктами господарювання є … п.2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані, відповідно до закону, як підприємці.

Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» №222-VIII від 02 березня 2015 року.

Водночас, у відповідності до приписів ст.2 Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» №222-VIII від 02 березня 2015 року, що встановлює сферу дії означеного Закону та повноваження органів державної влади у сфері ліцензування, дія Закону не поширюється на ліцензування таких видів господарської діяльності: … п.3) виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, що здійснюється, відповідно до Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 09 грудня 1995 року (зі змінами та доповненнями).

Тож, відповідно до ст.7 ч.1 п.7) Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» №222-VIII від 02 березня 2015 року, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: … п.7) виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується, відповідно до Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 09 грудня 1995 року (зі змінами та доповненнями).

Однак, наданий до суду матеріал щодо вчинення з боку правопорушника ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, в тому числі, і доданий до останнього безпосередньо протокол №447/04-36-09-05/ від 28 березня 2024 року, у фабулі якого мова йдеться про те, що втсанволено реалізацію алкогольних напоїв (пива) згідно контрольних стрічок, які створенні в електронній формі на РРО фіскальний чек № 02.10.2023 року здійснювала реалізацію пива. Порушення було скоєнно в магазині за адресою: АДРЕСА_2 та зафіксовано в акті перевірки від 20.02.2024 №407/04-36-09-01/, не містить достатніх даних та жодних доказів, які б з достеменністю підтверджували, що правопорушник ОСОБА_1 , являючись суб`єктом інкримінованого тій адміністративного правопорушення, порушила порядок провадження господарської діяльності.

Відповідно до положень ст.15 Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 09 грудня 1995 року (зі змінами та доповненнями), які визначають імпорт, експорт, оптову і роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі, іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Тож, ліцензія це право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, а видача ліцензії це надання суб`єкту господарювання права на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії, про що робиться запис у ліцензійному реєстрі.

Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.

Під здійсненням господарської діяльності з порушенням умов ліцензування треба розуміти здійснення зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності фізичними чи юридичними особами видів господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню, з порушенням як порядку одержання ліцензії, так і ліцензійних умов.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі: … в тому числі, несплати чергового платежу за ліцензію (ст.15 Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 09 грудня 1995 року).

Отже, на дату проведення фактичної перевірки ФОП « ОСОБА_1 », по АДРЕСА_2 , з питань дотримання вимог діючого законодавства (14 лютого 2024 року) співробітниками Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в тому числі, і на час вчинення виявлених порушень з боку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02 жовтня 2023 року) на території України діяв правовий режим воєнного стану, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України №734/2023 від 06 листопада 2023 року «Про продовження строку дії військового стану» затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-IX, частково змінено статті 1Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, та Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

За приписами ст.18 Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 09 грудня 1995 року вважаються діючими ліцензії, за якими до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України або за наявності обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) не сплачено черговий платіж за ліцензію та/або закінчився термін дії ліцензії на право: виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

У відповідності до визначення основних понять і термінів незаконний обіг спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального імпорт, експорт, транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним з порушенням вимог законодавства, що регулює ці питання (ст.1 Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 09 грудня 1995 року).

Водночас, загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи визначено ст.112 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року (№2755-VІ, зі змінами та доповненнями), при цьому, обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчиненняподаткових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є: ..., в тому числі, вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору (п.п.112.8.9).

У роз`ясненнях Торгово-промислової палати України, викладених у листі №2024/02.0-7.1 від 28 серпня 2022 року, на підставі Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», засвідчено, що подія із введення на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану до їх офіційного закінчення є обставиною непереборної сили (форс-мажором), і вказане повідомлення стосується необмеженого кола суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Проте, ані у протоколі про відповідне адміністративне правопорушення, ані в матеріалі, скерованому до суду, не зазначено прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження про анулювання ліцензії на право «роздрібна торгівля алкогольними напоями» (реєстраційний номер 2303632 від 28.06.2023 року, з терміном дії з 04 липня 2023 року до 04 липня 2024 року), виданої суб`єкту господарювання правопорушнику ОСОБА_1 на здійснення господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до закону, за адресою: АДРЕСА_3 кв.м. , що має бути підтверджено певними доказами, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, на підставі яких, у визначеному законом порядку, можливо було б встановити в діях ОСОБА_1 наявність об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення.

Тож, ліцензія (реєстраційний номер 2303632 від 28.06.2023 року, з терміном дії з 04 липня 2023 року до 04 липня 2024 року), на право «роздрібна торгівля алкогольними напоями», що видана суб`єкту господарювання правопорушнику ОСОБА_1 на здійснення господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до закону, за адресою: АДРЕСА_3 , зберігала свою дію до отримання нової ліцензії (реєстраційний номер 2303632 від 05.10.2023 року, з терміном дії з 10 жовтня 2023 року до 10 жовтня 2024 року) на право «роздрібна торгівля алкогольними напоями», у зазначеному закладі.

І, відповідно, висновки, викладені в акті фактичної перевірки за №047/04-36-09-01/ НОМЕР_1 від 20 лютого 2024 року у Магазині ФОП « ОСОБА_1 », по АДРЕСА_2 , щодо здійснення реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в період часу з 02 жовтня 2023 року не знайшли свого підтвердження і не відповідають дійсності.

Отже, як вбачається з матеріалів справи будь-які ґрунтовні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення з боку правопорушника ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, за вказаних у протоколі обставин, відсутні, і під час судового розгляду ГУ ДПС у Дніпропетровській області до суду не надано, так як акт фактичної перевірки за №047/04-36-09-01/ від 20 лютого 2024року, щодо здійснення реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями 02 жовтня 2023 року жодним чином не підтверджує порушення порядку провадження господарської діяльності, пов`язаної з роздрібною торгівлею алкогольними напоями, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до закону, з боку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що має бути встановлено, у відповідності до положень ст.251 ч.2 КУпАП, приписами якої визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, оскільки, факт визнання особою (правопорушником) події правопорушення не звільняє особу, уповноважену на складання протоколу, яка виявила факт правопорушення, від доведення правомірності притягнення до адміністративної відповідальності,і деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (рішення від 25 липня 2000 року (справа «Маттоціа проти Італії»), при цьому, суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

До того ж, відповідно до практики ЄСПЛ, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, і така доведеність провини може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто, таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року (справа «Ireland v. the United Kingdom»), критерій доведення якого «поза розумним сумнівом» застосовує ЄСПЛ що при оцінці доказів (рішення від 21 липня 2011 року (справа «Коробов проти України»).

І, у зв`язку з тим, що у судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів, які б достеменно б свідчили про те, що правопорушник ОСОБА_1 , за визначених у протоколі обставин, порушила порядок провадження господарської діяльності в частині провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, і, відповідно, враховуючи, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області не надано достатньо доказів, які б підтверджували наявність об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного проступку, і, як наслідок, встановлювали б в діях причетної особи наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, в тому числі, і винність у його вчиненні.

Суд надаючи оцінку вказаним обставинам в їх сукупності, у відповідності до завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, визначених ст.245 КУпАП, якими, зокрема, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.164 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю:

Згідно положень ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочатепідлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення,оскільки, виходячи з загальноприйнятого принципу, закріпленому, в тому числі, і у ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, звинувачення та докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, Європейський суд з прав людини в контексті усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зазначає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).

Таким чином, суд, підсумовуючи вищенаведене, і, відповідно, оцінюючи наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, що підтверджується здобутими та дослідженими у судовому засіданні об`єктивними даними, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що підлягають доказуванню і відповідають адміністративному правопорушенню, визначеному Особливою частиною КУпАП.

Питання щодо сплати судового збору, у зв`язку з закриттям справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.164 ч.1 КУпАП, стосовно правопорушника ОСОБА_1 вирішенню не підлягає, оскільки, у відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.164 ч.1, ст.247 ч.1 п.1), ст.251, ст.252, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 164 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя: Н. Ю. Вікторович