Справа № 346/6786/23
Провадження № 33/4808/203/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвоката Бежука С.М.,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2024 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 11 листопада 2023 року о 22:20 год. на автодорозі «Н-10» (147 км), Коломийського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MT 450-8», номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди вказаного водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із використанням спеціального технічного приладу «Драгер 6820», результат: 1.67‰ (проміле). Цим порушив п. 2.9 а ПДР України.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, оскільки суд не врахував вимог закону, не дав належної оцінки наявним доказам, не встановив фактичних обставин справи і не дослідив їх з належною повнотою.

Вказує, що суд безпідставно розглянув справу у його відсутності, оскільки він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд у через це не зміг надати пояснення по суті справи.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що жодних належних і допустимих доказів, які підтверджують факт керування ним транспортним засобом в матеріалах справи немає. Судом першої інстанції в оскаржуваній постанові не дано жодної оцінки тому факту, що 11 листопада 2023 року працівники поліції під`їхали до нього в той момент, коли він стояв на узбіччі дороги, а скутер лежав на дорозі біля нього. Він одразу ж сказав поліцейським, що за кермом скутера не їхав.

Вказує, що висновок суду про те, що його вина підтверджується результатами тесту від 11 листопада 2023 року, проведеного за допомогою приладу Alkotest «Drager 6820» є хибним і не відповідає долученим до матеріалів справи доказам, так як мій огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Alkotest «Drager 7510».

Наголошує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився законодавчо регульованим засобом вимірювальної техніки, який не має свідоцтва про повірку, а отже був непридатний до використання, то результати даного огляду не мали братись судом першої інстанції до уваги як доказ його вини.

Також суд першої інстанції не врахував, що поліцейські не вручали йому його примірник акту огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом, який долучений до матеріалів справи. Крім того в акті огляду відсутні дата, час та місце його складання, а тому він не мав братись судом до уваги як доказ вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські не роз`яснили права, передбачені статтями 55, 56, 59 Конституції України, а також не було роз`яснено право скористатись правовою допомогою адвоката на місці події.

Крім того суд першої інстанції не взяв до уваги, що йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, як цього вимагає ст. 254 КУпАП. У справі немає даних про таке вручення або про відмову від його отримання чи направлення його по пошті, що є безумовною процесуальною перешкодою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Адвокат Бежук С.М. з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено.

Адвокат Бежук С.М. просив задовольнити апеляційну скаргу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, неодноразово належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

При цьому, враховую, що ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування справи в Івано-Франківському апеляційному суді, оскільки він подавав апеляційну скаргу.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта, що суд безпідставно розглянув справу у його відсутності, оскільки він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд у через це не зміг надати пояснення по суті справи, а також те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено право скористатись правовою допомогою адвоката на місці події не є слушним, оскільки в матеріалах справи містяться дані, що ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, на виклик суду не з`явився.

ОСОБА_1 зобов`язаний користуватися процесуальними правами сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Також слід зазначити, що право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2023 року серії ААД № 613161 (а.с. 1) 11 листопада 2023 року о 22:20 год. на автодорозі «Н-10» (147 км), Коломийського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MT 450-8», номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на факт вживання алкоголю та визначення ступеня сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alkotest 7510 №0286». Відповідно до тесту № 613 результат становить 1,67 ‰проміле. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором роти 1 взводу 1 БУПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Куранівським І.І. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

Апелянт наголошує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, як цього вимагає ст. 254 КУпАП. У справі немає даних про таке вручення або про відмову від його отримання чи направлення його по пошті, що є безумовною процесуальною перешкодою для притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

В той час, аналіз змісту протоколу про адміністративні правопорушення та відеозаписів дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 знав про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, він був ознайомлений з його змістом поліцейським, в суді першої інстанції не вживав жодних заходів, які б вказували на те, що він бажає ознайомився з матеріалами справи, йому був відомий зміст висунутого обвинувачення та уповноваженими особами вжито всіх заходів для реалізації його права на захист.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 3), не підписана ОСОБА_1 , але засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Drager Alkotest 7510» - 1.67 ‰проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з ротової порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Drager Alkotest 7510», з результатом 1,67 ‰, з результатом огляду ОСОБА_1 не погодився та акт не підписав.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Коломийську ЦРЛ» (а.с. 6), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння - поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з ротової порожнини огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці за допомогою «Drager Alkotest 7510» - результат 1,67 ‰ проміле. Огляд в лікарні не проводився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 9), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух працівників поліції на службовому автомобілі, які зупинились на узбіччі дороги де закінчив рух і зупинився транспортний засіб марки «MT 450-8», номерний знак « НОМЕР_1 ». Після зупинки працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 який стояв біля транспортного засобу та який стверджував, що не керував транспортним засобом, а був пасажиром, в той час як водій втік після зупинки. В подальшому працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, з чим останній погодився. Далі зафіксовано, як працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 процес проходження огляду на стан сп`яніння на місці. Також зафіксовано сам процес проходження огляду ОСОБА_1 в ході якого з`ясовано, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду склав 1,67 ‰ проміле.З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, а також відмовився від пропозиції працівника поліції проїхати у медичний заклад для проходження повторного огляду. Також під час перевірки документів у ОСОБА_1 працівниками поліції з`ясовано, що останній не має відповідної категорії для керування транспортним засобом. Далі працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання відносно нього матеріалів адміністративного правопорушення та роз`яснили йому права та обов`язки які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після складання процесуальних документів працівники поліції зачитали зміст документів ОСОБА_1 , проте підписувати документи останній відмовився.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, а лише стояв на узбіччі дороги біля скутера, що лежав на дорозі біля нього не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки з відеозаписів вбачається рух скутера марки «MT 450-8» з увімкненим світлом фар, який зупинився на узбіччі дороги, закінчив рух та вимкнув світло фар. Через декілька секунд після цього працівники поліції під`їхали на місце зупинки де стояв ОСОБА_1 біля скутера, інших осіб біля нього не було, що свідчить про керування транспортним засобом марки «MT 450-8», номерний знак « НОМЕР_1 » саме ОСОБА_1 . Таке підтверджується і відсутністю будь-яких клопотань сторони захисту про допит свідка який за словами ОСОБА_1 керував транспортним засобом і міг би підтвердити слова останнього. Також в ході розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 говорив, що їхав до свого додому, який знаходиться неподалік.

Крім цього, працівники поліції намагались евакуювати транспортний засіб з місця події, однак саме ОСОБА_1 запевнив їх, що зможе викликати водія та забрати самостійно транспортний засіб, що також свідчить про те, що він є водієм та користувачем транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_2 .

Твердження апелянта про те, що поліцейські не вручали йому його примірник акту огляду на стан сп`яніння і у ньому відсутні дата, час та місце його складання, а тому він не мав братись судом до уваги як доказ вчинення адміністративного правопорушення не є слушним, оскільки після складання процесуальних документів ОСОБА_1 підписувати їх відмовився, відповідно працівники поліції не видавали останньому копії складених процесуальних документів, а відсутність дати, часу та місця складання в акті не впливають на правову кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 .

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого - він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погодився з результатами.

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Твердження апелянта про те, що висновок суду, що вина ОСОБА_1 підтверджується результатами тесту від 11 листопада 2023 року, проведеного за допомогою приладу Alkotest «Drager 6820» є хибним і не відповідає долученим до матеріалів справи доказам, так як огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Alkotest «Drager 7510» є слушним, проте зазначення судом першої інстанції в своєму рішення назви приладу, як Alkotest «Drager 6820», а не Alkotest «Drager 7510» є очевидною опискою, а розбіжності в назві алкотестеру за допомогою якого здійснюється огляд на стан алкогольного сп`яніння, не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Вважаю що твердження апелянта про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився законодавчо регульованим засобом вимірювальної техніки, який не має свідоцтва про повірку, а отже був непридатний до використання, то результати даного огляду не мали братись судом першої інстанції до уваги як доказ його вини не є слушним, оскільки на вимогу уповноважена особа національної поліції України департаменту патрульної поліції в Івано-Франківської області надіслала на адресу суду свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинне до 12 жовтня 2024 року, видане уповноваженим органом.

Також за змістом п. 5 Розділу 2 Інструкції саме на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлював вимогу про таке, і поліцейським її було проігноровано.

Тому доходжу висновку, що показники застосованого спеціального технічного засобу є допустимими доказами.

Отже встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу марки «MT 450-8», номерний знак « НОМЕР_1 », у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2024 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло