Справа № 144/428/24
Провадження № 3/144/168/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 смт Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Людмила Василівна, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Прудивуса М.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 09.03.2024 о 10 годині 29 хвилин громадянин ОСОБА_1 по вул. Микитенка у смт Теплик керував автомобілем ВАЗ - 2111, державний номерний знак НОМЕР_2 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що працівники поліції підійшли до нього у той час, коли він знаходився поряд із автомобілем, що стояв на узбіччі дороги із заглушеним двигуном, капот якого був відчинений, транспортним засобом не керував, а займався його ремонтом. Він надав поліцейським для огляду документи та на їх пропозицію погодився пройти медичне освідування на стан сп`яніння, натомість під час поїздки до лікарні працівники поліції переконали його, що у разі відмови від проходження медичного огляду, йому віддадуть автомобіль, при цьому не роз`яснили його права та наслідки такої відмови. Зазначив, що наркотичні засоби він не вживає, у той день у стані сп`яніння не перебував.

Захисник ОСОБА_1 у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, викладені у його заяві, долученій до справи, зокрема, щодо допущення працівниками поліції ряду грубих порушень та недотримання вимог закону при проведенні огляду на стан сп`яніння особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та складенні адміністративних матеріалів.

Поліцейський СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Гарбуз І.М., який склав протокол, у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 було запропоновано поїхати у лікарню в м. Гайсин, оскільки він мав ознаки наркотичного сп`яніння та перебував у компанії з особами, схильними до вживання наркотичних засобів, на що він погодився, проте, проїжджаючи біля Теплицької ЦРЛ, після телефонної розмови з невідомою особою, ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування. Відсутність безперервної відеозйомки поліцейський пояснив технічною неможливістю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, особи, яка склала протокол, дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеофайли, долучені до протоколу, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, суддя дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення працівниками поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 181617 від 09.03.2024, направлення для огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на стан сп`яніння, акт огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеофайли з нагрудного відеореєстратора поліцейського на електронному носії.

Оцінюючи надані докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим від моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водій транспортного засобу. Обов`язковими елементами об`єктивної сторони складу правопорушення є факт керування транспортним засобом та відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

У п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Також обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність прямого умислу, тобто свідомого небажання особи проходити медичний огляд за наявності законних підстав для його проходження, за відсутності порушень зі сторони працівника поліції та особи, яка проводить огляд, встановленого законом порядку проведення медичного огляду.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядком).

Відповідно до статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні за змістом вимоги зазначені у п. 7 Розділу І Інструкції та п. 6 Порядку, зокрема, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначених вище вимог чинного на даний час законодавства працівниками поліції дотримано не було.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним і беззаперечним доказом у справі, а викладені в ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності та не викликати сумнівів.

Оскільки у протоколі не вказано свідків, то об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, слугує відеозапис події, головним завданням якого є фіксування доказів, які засвідчують факт правопорушення, і такий факт сп`яніння повинен бути документально підтверджений.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Всупереч таким вимогам Інструкції, на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушення п. 2.5 ПДР до матеріалів справи долучений диск із відеозаписом, при відтворенні якого встановлено, що він має фрагментарний характер, з якого не можливо встановити повні обставини події, відеозйомка не велася безперервно до її завершення, а вибірково, зокрема, проміжок між двома відеофайлами становить понад 17 хв. та не містить усіх важливих етапів провадження в адміністративній справі про порушення ПДР, таких як зупинка транспортного засобу, роз`яснення водієві його прав, суті порушення тощо.

На першому відеофайлі ОСОБА_1 на 10:36:26 хв. надає згоду на проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. У подальшому поліцейський висловлює підозру щодо перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, при цьому на відео не зафіксовано, за якими саме ознаками зроблено такий висновок. На 10:48:45 ОСОБА_1 погоджується на проходження медичного освідування на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та сідає в патрульний автомобіль, відеозйомка припиняється о 10:57:39. На наступному фрагменті відеозапису, який розпочинається об 11:14:39, ОСОБА_1 висловлює відмову від освідування.

Також на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського у поведінці ОСОБА_1 явних ознак наркотичного сп`яніння не вбачається, так як і не зафіксовано, що поліцейськими на місці зупинки здійснювався візуальний огляд останнього на встановлення ознак наркотичного сп`яніння. Натомість значна перерва (17 хв.) у відеозаписі у сукупності з поясненнями ОСОБА_1 свідчить про те, що у даному випадку останнього було спровоковано на вчинення адміністративного правопорушення, що виключає його винуватість в інкримінованому діянні.

Окремо варто зауважити, що відеозйомка неякісна та малоінформативна, звук нечіткий і нерозбірливий, розмову людей складно розчути на фоні постійного шуму, зміст відповідей на ряд запитань взагалі неможливо встановити, зрозуміти їх та ідентифікувати кому саме вони належать.

Отже, відеозапис із нагрудної камери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, який долучений до матеріалів справи не відповідає вимогам Інструкції та не може вважатися належним та допустимим доказом у справі.

В акті огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння, в якому зазначено про виявлення у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, а саме звуження зіниць очей, останній від підпису відмовився.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, у тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Як регламентовано ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено також у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять достатніх, переконливих і беззаперечних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, зокрема, у медичному закладі, перебування останнього у стані сп`яніння, зважаючи на те, що всі сумніви та недоліки оформлення матеріалів тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУПАП за відсутністю у діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діянні події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Теплицький районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя