КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 367/7408/23. Номер провадження 33/824/2038/2024. Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП України.Головуючий у суді першої інстанції - Горбачова Ю.В. Головуючий у апеляційній інстанції - Сахно Р.І.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 травня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Сахно Р.І. ,

за участю захисника - адвоката Хуторненка І.М.,

за участю особи щодо якої винесена постанова - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника Хуторненка Ігоря Миколайовича, в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 06 березня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою судді місцевого суду в адміністративній справі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_2 притягнений до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, адміністративне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_2 , 18 вересня 2023 року о 09 год. 45 хв., за адресою: м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 16, керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

У поданій апеляційній скарзі захисник Хуторненко І.М. оспорюючи законність, обґрунтованість та підстави притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, просить скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 06 березня 2024 року та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

На обґрунтування апеляційних вимог захисник зважає на те, що суддею дана постанова винесена з порушенням норм як процесуального адміністративного закону так і неправильним застосуванням норм матеріального адміністративного права, при цьому суддя місцевого суду неповно та однобічно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, належним чином не були досліджені докази по справі, в тому числі відеозапис з бодікамер поліцейських, та не було надано оцінки тому факту, що на відеозапису відсутній факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, тому суддя місцевого суду неповно та однобічно з`ясував фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення фактичних обставин справи, а також - не сприяв повному, всебічному та неупередженому її розгляду, внаслідок чого безпідставного та незаконно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Хуторненка І.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративний відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність того, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він у такому стані саме керував транспортним засобом.

Як зазначав Касаційний адміністративний суд в складі Верховного суду в рішенні № 303/4467/16-а, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

За результатами перегляду суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи про адміністративне порушення, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України.

Так в обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчинені правопорушення суддя послався на докази, що містяться в матеріалах справи, а саме на відеозапис з нагрудної камери працівників поліції (а.с. 6), на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського.

До таких висновків апеляційний суд відноситься критично, тому що в матеріалах справи відсутнє вищевказане відео, на якому зафіксовано рух автомобіля, окрім того, відсутні докази, що саме ОСОБА_2 керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння до місця зупинки, адже відеозйомка починається лише з моменту звернення працівників поліції до ОСОБА_2 , який знаходився у запаркованому біля тротуару, автомобілі.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованої презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, обов`язок доказу вини особи покладається на органи обвинувачення незалежно від того чи визнає особа себе винною чи ні. Недоведена винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України, Київський апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Хуторненка Ігоря Миколайовича, в інтересах ОСОБА_2 , - задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 06 березня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України - закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.І. Сахно