Постанова

Іменем України

15 березня 2024 року

селище Краснопілля

справа № 578/627/23

провадження № 3/578/7/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Косар Алевтини Іванівни розглянув у приміщенні суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

особа, щодо якої розглядається справа:

ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Хмелівка Краснопільського району Сумської області; громадянство: України; місце проживання: АДРЕСА_1 , пенсионер

учасники судового провадження:

адвокат Пулинець Богдан Анатолійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 - особи, який притягується до адміністративної відповідальності, в режимі відеоконференції

та установив:

Водій ОСОБА_1 14.04.2023 о 13:43 год. в селі Хмелівка за вулицею Садова буд.1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія здійснено на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням приладу Драгер 6820, результат огляду 2,31 % тест № 720. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився при безперервній відеофіксації на портативний відео реєстратор DSJ- D2 8086 512, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху.

У судове засідання належним чином повідомлений ОСОБА_1 у статусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з`явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи, і таке узгоджується з приписами статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, далі по тексту також «КУпАП» (присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не є обов`язковою).

На засіданні суду інтереси ОСОБА_1 представляв представник адвокат Пулинець Богдан Анатолійович.

Аргументи сторони захисту:

У протоколі викладено два склади адміністративного правопорушення: перебування в стані сп`яніння, та відмова від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Посилається на судові рішення Європейського Суду з прав людини, які стосується формулювання обвинувачення, чітко зазначається, що відомості надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту (рішення від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії»; рішення від 26.06.2008 у справі «Ващенко проти України»).

Також зазначає, що у відповідності до пункту 8 статті 247 КУпАП особа, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, не може бути притягнена до відповідальності двічі за одне і те саме правопорушення.

Статтею 4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип NON BIS IN IDEM « Право не бути притягненим до суду або покараним двічі » .

Вважає, що протокол у цій справі складено з порушенням цього принципу Конвенції, а тому він не може вважатися належним та допустимим доказом.

Вважає, що зазначені обставини вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 факту наявності складу правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Просив провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Заслухавши учасників судового провадження, у тому числі клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості, передбаченого статтею 62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі по тексту також ПДР).

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі по тексту також Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі по тексту також Інструкція).

Так, згідно з п.п.2,3 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати,що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є:запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

П.6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно пункту 7 розділу ІІ Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до Інструкції з експлуатації приладу «Drager Alcotest 6820» границею допустимої похибки є +-0,5 мг/дм3, тобто така похибка допустима до 0,25%.

У цій справі ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.9 «а» ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушеннясерії ДПР18№ 490401 від 14.04.2023, відповідно до якого в цей день о 13:25 год. в селі Хмелівка за вулицею Садова буд.1 він керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія здійснено на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням приладу Драгер 6820, результат огляду 2,31 % тест № 720. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився при безперервній відеофіксації на портативний відео реєстратор DSJ- D2 8086 512.

Даний протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими судом даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; даними тесту на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатору Alcotest 6820 виробництва Drager (результат - 2.31 %), даними Направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до закладу охорони здоров`я; матеріалами відеозапису; даними ПОСВІДЧЕННЯ ВОДІЯ на ім`я ОСОБА_1 на право керування транспортними засобами серія НОМЕР_2 .

Також водій ОСОБА_1 14.04.2023 о 13:25 год. в селі Хмелівка за вулицею Садова буд.1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобом пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3.в Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 121 КУпАП. Постановою поліцейського про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 441134 від 14.04.2023 до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Жодних заперечень про керування транспортним засобом ОСОБА_1 не навів і у поясненні до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає доведеним факт керування водієм ОСОБА_1 ем транспортним засобом у вказані в протоколі про адміністративне правопорушення місці, день та час.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння за його згодою проведено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у відповідності до вимог статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

З чеку приладу «Drager Alcotest 6820», прилад ARКМ-0635, тест №720 від 14.04.2023 слідує, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, проба позитивна 2.31 ‰.

З фактичних даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0633 083 22, яке чинне до 05 липня 2023 року, випливає, що прилад Газоаналізатор для контролю вмістю алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6820» Зав № ARКМ-0635, відповідає вимогам МПУ 066/05-2013 «Інструкція. Метрологія. Газоаналізатори. Alcotest. Методика повірки».

Окрім того, судом досліджено матеріали відеозаписуз відео реєстратора DSJ- D2 8086 512, на якому зафіксовані обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 490401.

При цьому протокол був підписний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності з відміткою про те, що пояснення надасть у суді, копію протоколу отримав. Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 на власний розсуд не реалізував своє право зазначити пояснення по суті порушення, зокрема, щодо незгоди з результатом огляду його на стан алкогольного сп`яніння чи будь-якими порушеннями процедури огляду його на стан алкогольного сп`яніння, чи висловлення бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відеозапис з відео реєстратора, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 490401 від 14.04.2023, свідчить про дотримання працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог статті 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Беручи до уваги викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за ознакою саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. До таких висновків суд доходить виходячи з того, що ОСОБА_1 пройшовши огляд на стан сп`яніння на місці та отримавши результат, що підтверджував його перебування у стані алкогольного сп`яніння, з ним не погодився, при цьому на законну вимогу поліцейського пройти огляд в медичному закладі, що відповідає вимогам статті 266 КУпАП, відмовився.

Суд критично оцінює посилання сторони захисту на те, щоу протоколі викладено два склади адміністративного правопорушення: перебування в стані сп`яніння, та відмова від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Доводи сторони захисту спростовані матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а тому до уваги судом не приймаються.

Сторона захисту також вважає, що протокол у цій справі складено з порушенням принципу Конвенції NON BIS IN IDEM « Право не бути притягненим до суду або покараним двічі ».

Проте, суд з вищезазначеними доводами захисника не погоджується.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Слід відзначити, що сторона захисту в клопотанні про закриття провадження приводить нерелевантну практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.06.2008 у справі «Ващенко проти України» зазначив, що обвинувачення для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51).

У рішенні від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії» Європейським судом з прав людини зауважено, що обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у пункті «b» частини третьої статті 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення.

Отже, переконливих доводів про необхідність закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного прапвопорушення з клопотання сторони захистуне вбачається.

Доказів же, що спростовували б винність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, в порушенні вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху, суду не надано.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

З огляду на викладене, винуватість ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом і його дії за частиною першою статті 130 КУпАП поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковано вірно.

Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя не вбачає.

Зважаючи на викладене, у відповідності до вимог статтей 33, 38 КУпАП вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, у вигляді штрафуз позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.Підстави для його звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи відсутні.

Керуючись статтями 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 , виданий 09.07.2010 Зарічним РВ СМУ ГУМВС України в Сумській області) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього за цим законом адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя А. І. КОСАР