Справа № 496/1259/24
Провадження № 3/496/993/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03.02.2024 року о 23:00 год, ОСОБА_1 по вул. Тениста, 1б, в с. Усатове, Одеського району Одеської області, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху керував транспортним засобом ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився під відеозапис.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явились, на адресу суду надійшла заява, в якій останні просили розглянути справу без їх участі на підставі матеріалів, які містяться в адміністративній справі № 496/1259/24.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Ткачук А.Ю. було подано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 734038 за ч.1 ст. 130 КУпАП від 28.03.2024 року, в якому зазначено, що із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що о 23.06 год та о 23.08 год поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння та запропонував йому проїхати на огляд до медичного закладу за адресою: вул. Ак. Воробйова, 9, м. Одеса, або пройти огляд на місці на прилад «Драгер», або відмовитися від проходження огляду. Захисник розцінює дії працівників поліції як підбурювання та провокацію для вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що, на думку захисника, виразилось у повідомленні поліцейським двічі водію про можливість останнім взагалі відмовитися від проходження огляду. Вказує на те, що при вивчені відеозапису було встановлено, що о 23.06.45 год службовий автомобіль поліцейських починає рух та зупиняється на заправці «Амік». Далі з відео встановлено, що о 00.04 год автомобіль ОСОБА_1 припаркований за службовим авто поліцейських. Тобто, на його думку, поліцейський наказав ОСОБА_1 сісти за кермо свого автомобіля та проїхати за ним на заправку «Амік», що повністю підтверджено ОСОБА_1 , і це, у свою чергу, також є свідченням провокації з боку поліцейського. Захисник Ткачук А.Ю. звернув увагу, що ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині № НОМЕР_1 , є військовослужбовцем Національної гвардії України. Відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з тим, що вказана процедура займе багато часу, а йому необхідно було заступити на службу 04.02.2024 року о 02.00 год. на блокпост, який розташований біля одного з мостів Одеської області. 04.02.2024 року ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у спеціальному медичному закладі МОЗ України за адресою: вул. Ак. Воробйова, 9, м. Одеса, та згідно висновку був тверезий. До заперечення додав протокол 000061 від 04.02.2024 року медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини, результат якого - тверезий. На підставі вищевикладеного адвокат Ткачук А.Ю. просить закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя), а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідності до п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735 (надалі Інструкція) та п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 р. (надалі Порядок).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння правопорушника в порядку, передбаченому Інструкцією, проведений не був у зв`язку з його відмовою від проходження такого огляду, про що поліцейським було складено протокол у відповідності до п.8 Порядку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 734038 від 03.02.2024 року, яким зафіксовано місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення;

-відеозаписом, який оглянутий судом та знаходиться в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але останній відмовився. За таких обставин працівник поліції обґрунтовано розцінив таку поведінку, як відмову ОСОБА_1 від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначені виявлені ознаки у ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота.

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ООН ЦПЗ» ООР від 03.02.2024 року о 23.00 год в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським о 23.00 год 03.02.2024 рокубуло направлено ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу КНП «ООН ЦПЗ» ООР з метою виявлення у останнього стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Натомість, останній відмовився від такого проходження.

З наданого адвокатом Ткачук А.Ю. протоколу №000061 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стан сп`яніння у медичному закладі КНП «ООН ЦПЗ» ООРвбачається, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння 04.02.2024 року об 11:05 годині, згідно висновку якого останній - тверезий.

Однак, суд не приймає до уваги наданий протокол № 000061 від 04.02.2024 року медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стан сп`яніння у медичному закладі КНП «ООН ЦПЗ» ООР, на підставі якого ОСОБА_1 є тверезим, оскільки відповідно до п. 9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735, передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянути в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, поліцейським були дотримані вимоги вказаної вище інструкції, що підтверджується відповідним направленням ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу КНП «ООН ЦПЗ» ООР.

Натомість, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння 04.02.2024 року об 11:05 годині, тобто, значно пізніше за часом після того, як поліцейським були виявлені підстави для проходження ОСОБА_1 такого медичного огляду (03.02.2024 року о 23.00 год).

До того ж, суд не приймає до уваги Протокол № 000061 від 04.02.2024 року медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стан сп`яніння у медичному закладі КНП «ООН ЦПЗ» ООР, на підставі якого ОСОБА_1 є тверезим, виходячи з того, що ОСОБА_1 несе відповідальність не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що міг би спростувати вказаний протокол, а за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і така відмова не може бути спростована будь-яким документом.

Крім того, посилання адвоката Ткачук А.Ю. на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому необхідно було заступити на службу 04.02.2024 року о 02.00 год на блокпост, суд до уваги не приймає. При цьому суд виходить з того, що норми Правил дорожнього руху встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, небажання водія, тощо) Правила дорожнього руху не містять.

Також суд не приймає до уваги твердження адвоката Ткачук А.Ю. щодо провокаційних дій з боку поліцейського, оскільки з відеозапису, на який посилається захисник, не вбачається таких дій.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, дії ОСОБА_1 судкваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, суд, при накладанні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховує, що він вчинив грубе правопорушення, яке виразилося в керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що знижують увагу, швидкість реакції, яке могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130, 268, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина