ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/863/23 Номер провадження 33/814/657/24Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н.І. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем ОСОБА_1 ,

за участі:

захисника адвоката Шерстюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шерстюк А.О. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м.Полтава від 26 вересня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 536,80 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 11.04.2023 року, о 00.04 год., по вул.Миру, 7, в м.Полтава, керував автомобілем „ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, нечітка мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_2 ПДР України не порушував, тому у працівників поліції були відсутні законні підстави для зупинення транспортного засобу.

Наявний в матеріалах справи відеозапис не в повній мірі відображає обставин події, оскільки складається із фрагментів, які могли бути оброблені, а тому не являється належним доказом.

Оформлення матеріалів правопорушення було здійснено більш, ніж через 2 години після його виявлення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями положень ст.256 КпАП України, зокрема, ОСОБА_2 не було роз`яснено про передбачені законом права, про що свідчить відсутність його підпису у відповідній графі.

Крім того, працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_2 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не запропонували йому пройти такий огляд в медичному закладі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.

Вислухавши захисника ОСОБА_3 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, нечітка мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 11.04.2024 року.

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції виявили у водія транспортного засобу „ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 відмовився. При цьому, починаючи спілкуватися з працівниками поліції, ОСОБА_2 повідомив, що тривалий час перебував за кермом, тобто таким чином підтвердив факт керування транспортним засобом.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Доводи апелянта про те, що відеозапис неналежний доказ, є неогрунтованими.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ніхто не заперечує, що на відео зображений саме ОСОБА_2 , транспортний засіб „ВАЗ 21093, номерний знак якого чітко проглядається, час, пора року, обставини події відповідають обставинам даної справи. При цьому відеозапис наданий уповноваженими особами взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП, в зв`язку з розглядом даної справи в суді першої інстанції.

Безпідставними та нічим непідтвердженими є і доводи про те, що транспортний засіб перебував у нерухомому стані, оскільки відповідно до переглянутого відеозапису екіпаж патрульної поліції виявив транспортний засіб „ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував саме ОСОБА_2 , який згодом вийшов із салону автомобіля з боку передніх водійських дверцят. При цьому особу водія було перевірено працівниками поліції, яким ОСОБА_2 надав відповідні документи на право керування транспортним засобом.

Непереконливими є і доводи ОСОБА_2 щодо порушення його прав, передбачених ст.268 КпАП України. Своїми правами у відповідності до вимог ст.ст. 268, 271 КпАП України ОСОБА_2 міг скористатися під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, де був присутній запрошений ним захисник ОСОБА_3 .

Є необґрунтованими і твердження про незаконність постанови з огляду на порушення уповноваженим працівником поліції визначених законом строків на складення протоколу про адміністративне правопорушення з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.254 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення та особу ОСОБА_2 було виявлено поліцейськими о 00.04 год. 11 квітня 2024 року, що підтверджується наявним відеозаписом, а протокол про адміністративне правопорушення складено лише протягом двох годин, тобто в межах визначеного ст.254 КпАП України строку.

Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України уповноваженою на те особою. Фактичні обставини правопорушення конкретизовано, викладено вірно і в правильній формі, вказано всю необхідну інформацію. Під час складання протоколу істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_2 про його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КпАП України та повідомлено про місце, дату та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння сама по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи були у поліцейських підстави зупиняти транспортний засіб. Тому доводи апелянтів і в цій частині є необґрунтованими.

Тому посилання щодо недоведеності вини ОСОБА_2 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та розгляду справи в місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Шерстюк А.О. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м.Полтава від 26 вересня 2023 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська