П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/713/24

20 травня 2024 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, громадянки України,

за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

20 травня 2024 року до Богородчанського районного суду надійшов протокол серії ВАД №579992 від 18 травня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 поставлено у вину незабезпечення належного виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 05 травня 2024 року близько 18 год 20 хв здійснив завідомо неправдивий виклик на лінію «102». Дії ОСОБА_1 інспектором СЮП Івано-Франківського районного управління поліції Ярич Н.І. кваліфіковано як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнала, вказала, що забезпечує належні умови проживання і виховання своєму неповнолітньому сину. З тим, що він вчинив адміністративне правопорушення не погодилась. Пояснила, що від сина їй стало відомо, що під час проведення дозвілля у селищі Солотвин, компанія неповнолітніх хлопців демонстративно та зухвало їздили на кількох скутерах, створюючи шум та дискомфорт іншим, на зауваження не реагували, що змусило її сина викликати поліцію. Почувши про виклик поліції, ще до приїзду працівників поліції неповнолітні роз`їхались, а сина звинуватили у безпідставному виклику поліцейських.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП відсутній.

У відповідності зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку суддя встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

На підставі ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №579992 від 18 травня 2024 року ОСОБА_1 ставиться в провину те, що вона, будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не забепечила виконання батьківських обов`язків, що виразилося в тому, що її неповнолітній син, 05 травня 2024 року близько 18 год 20 хв здійснив завідомо неправдивий виклик на лінію «102», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, - завідомо неправдивий виклик поліції.

Диспозицією ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Згідно з диспозицією ст.183 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

При цьому, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії є протиправними, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть дезорганізовані та порушені порядок роботи певних органів та установ і прагне до цього. Повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, особа здебільшого усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 , виклик її сином працівників поліції не був завідомо неправдивим, а був спрямованим на припинення протиправних дій інших неповнолітніх, які допускали порушення правил дорожнього руху і створювали небезпеку як іншим учасникам дорожнього руху тим, що керували транспортним засобом не маючи на це права, так і жителям селища, оскільки груповим катанням на скутерах зумисно створювали шум та дискомфорт. Наміру дезорганізувати чи ускладнити роботу поліцейських у неповнолітнього ОСОБА_2 не встановлено. Той факт, що до приїзду працівників поліції особи, які порушували порядок з місця події втекли, не є підставою трактувати його виклик як безпідставний.

На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не встановлені, доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, то провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.184, 247 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 184 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя