Справа № 357/3247/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.05.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

18.02.2024 близько 16:30 год на АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , не виконував неодноразову законну вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме після здійснення зупинки транспортного засобу пред`явити для перевірки документи.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 986231 від 18.02.2024 за ст. 185 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що 18.02.2024 близько 16:30 год він їхав по проспекту Незалежності, його зупинили працівники поліції, тому що він рухався по смузі громадського транспорту. Вийшов з автомобіля, показав витяг з Державного реєстру, що вказаний автомобіль зареєстрований як таксі, має ліцензію, і що він перебуває у трудових відносинах та має право рухатися як таксі у вказаній смузі руху. На що поліцейські повідомили, що він показує якісь папірці і щоб він надав свої документи. Він пояснював працівникам поліції свою позицію і хотів щоб йому висунули законну вимогу зупинки, тому свої документи, що посвідчують свою особу не надавав. Вважає, що непокори не чинив, надав всі документи на машину, однак посвідчення водія не надавав. Його затримали, одягнули кайданки. 19.02.2024 на незаконні дії працівників поліції він подав скаргу до поліції та прокуратури, але до суду позов про визнання дій поліцейський незаконними не подавав. Йому не зрозуміло чому його витягли з машини, поклали обличчям на землю, без попередження, він нікого він не ображав.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Статтею 185КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки. Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Згідно приписів ч. 1ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Відповідно до п. 2 ст. 1 ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, в тому числі і у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил та пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 (посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб).

Під час розгляду справи з`ясовано суть вимоги працівника поліції, з метою надання оцінки законності, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 березня 2014 року по справі № 5-49к13, рішення Європейського суду з прав людини по справі «Веренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, є обов`язковим елементом для кваліфікації дій за ст. 185 КУпАП.

Попри невизнання своєї винуватості правопорушником, винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 986231 від 18.02.2024;

протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 110860 від 18.02.2024 стосовно ОСОБА_1 від 18.02.2024;

постановою від 18.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 3 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 гривень;

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 986231 від 18.02.2024, яким підтверджені факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема на відеозаписі зафіксовано зупинку поліцейськими транспортного засобу марки "Opel Astra" д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 за порушення п. 17.1 ПДР, а саме здійснення зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів. Після цього поліцейські неодноразово вимагали у водія пред`явити документи, зокрема посвідчення на право керування транспортними засобами або документ, що посвідчує його особу. Однак ОСОБА_1 не виконав такої законної вимоги поліцейського, пояснюючи це тим, що він не порушував Правил дорожнього руху.

Суддя вважає, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 185 КУпАП як злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

До наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 про те, що він надав документи на автомобіль, однак не надавав посвідчення водія, тому що вважає дії працівників поліції незаконними і він не вчиняв правопорушення, суддя ставиться критично, вважає їх обраним способом захисту, спрямованим на уникненням адміністративної відповідальності. Такі його пояснення є неспроможними, оскільки повністю спростовані дослідженими судом та узгодженими між собою доказами, а саме відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 986231 від 18.02.2024.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. 35 КУпАП судом не встановлено.

З урахуванням даних про особу винного, обставин вчиненого ним адміністративного правопорушення, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ст. 185 КУпАП у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136,00 гривень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень,що становить, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 185 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА