Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/220/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.04.2024смт. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Єгорова Н.І.,розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Вознесенського ВП ГУНП у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,код НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 481884 від 15.02.2024року, ОСОБА_1 15.01.2024 о 19:10 год., в с.Доманівка, вул.Героїв Небесної сотні, керував т/з ВАЗ 21063, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп"яніння, -запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тест на стан алкогольного сп"яніння проходити відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив,що його зупинили працівники поліції, не пояснивши причину зупинки. На вимогу надати посвідчення водія , пояснив ,що у нього відсутнє посвідчення. На місці зупинки поліцейський запропонували продути алкотест, на що він відмовився.. Постанов про порушенням ним Правил дорожнього руху, крім за ст.130 КУпАП, поліцейський при ньому не складав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп"яніння.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

При цьому, Верховний Суд у справі № 38/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема ,відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 481884 від 15.02.2024, до протоколу додано відеозапис .

Згідно дослідженого судом відеозапису з нагрудної відеокамери працівників поліції, вбачається, що працівники поліції , зупиняючи транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , не пояснили причину зупинки транспортного засобу. Лише після зупинки транспортного засобу, перевірки документів, вони оглядаючи транспортний засіб запропонували порушнику продути алкотест .

В матеріалах справи наявна копія постанови від 15.02.2024р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч 2 ст.126, ч 2 ст.122, ч 1 ст.121 КУпАП. Дана постанова не містить підпису ОСОБА_1 про роз"яснення йому прав та отримання копії постанови.Зі слів ОСОБА_1 про наявність даної постанови він не знав.

Обставини, викладені в даній постанові можуть бути підставою для зупинки транспортного засобу. Однак, зазначені порушення ПДР були викладені в постанові після складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст.130 КУпАП, а тому суд вважає зазначену постанову не допустимим та неналежним доказом.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено за наявності яких підстав поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

На підставі викладеного, суд вважає, що підстава для зупинки працівниками поліції транспортного засобу була необґрунтована, а тому послідуючи дії працівників поліції були неправомірними..

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена достатніми, допустимими та належними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 245, 247, 251, 280, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачне ч 1 ст.130 КУпАП- закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в 10 - ти денний термін з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя :Н. І. Єгорова