Справа № 638/8223/24
Провадження № 3/638/3913/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Семіряд І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Ізюмського районного управління Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського райсуду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 по факту скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, в якому вказувалось, що 27.04.2024 о 16-23 год. у Харківські йобласті м. Ізюм по вул. Суходольська водій ОСОБА_1 керував мотоциклом RS 450, без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру, від керування транспортним засобом водія відсторонено.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав, зазначив, що алкоголь вживав, проте не керував мотоциклом, а просто котив його.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина у скоєнні правопорушення підтверджується наступним:

Протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серія ААД №014765, складеного 27.04.2024, відповідно до якого 27.04.2024 о 16-23 год. у Харківські йобласті м. Ізюм по вул. Суходольська водій ОСОБА_1 керував мотоциклом RS 450, без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру, від керування транспортним засобом водія відсторонено.

При цьому ОСОБА_1 протокол підписав, надав пояснення, у яких зазначив, що котив мопед через залізничній міст, його зупинила поліція, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки не керував транспортним засобом, а котив його.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 вищевказаний протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП в установлено порядку оскаржено не було.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Ізюмська міська лікарня Піщанської Богоматері» від 27.04.2024, у якому також зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 .

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Постановою серія ЕНА №2014960 від 27.04.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та у якій зафіксовано, що ОСОБА_1 керував мопедом без реєстраційних номерів та віз пасажира без одягнутого мотошлома, не мав посвідчення водія відповідної категорії.

Тобто, судом встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР та встановлено, що він мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Довідкою інспектора САП Ізюмського РУП ГУ НП в Х/о з якої вбачається, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керуванням транспортним засобом.

Диском відеозапису з нагрудної камери працівника поліції події, який суд переглянув у судовому засіданні та з якого вбачається, що на ньому об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Так з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом, у нього пасажир без мотошолома, після чого його було зупинено поліцією. Поліцейський зазначає ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки сп`яніння, на що останній повідомляє, що вжив пиво після роботи. Поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та/або у закладі охорони здоров`я, проте ОСОБА_1 відмовляється. Потім ОСОБА_1 зазначає, що допомагає військовим та пропонує домовитись. Поліцейський вказує ОСОБА_1 , що вони бачили як він вживав алкоголь, а потім сів за кермо та поїхав, на що ОСОБА_1 каже, що він не п`яний та просто котив мотоцикл.

Відповідно до приписів ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна та лише винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею проводиться в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою відповідальність, передбачену КУпАП.

Судом встановлено, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у порушенні ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ст. 33 КУпАП бере до уваги те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, вчинив суспільно-небезпечне правопорушення, своїми неправомірними діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, доказів, які пом`якшують відповідальність суду не надав, а тому суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому, суд зазначає, що у п. 1.10 ПДР України зазначається, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.

До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).

Відповідно до п. 1.10 Розділу 1 Правил, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; -мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.

Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном.

Вищезазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду №278/3362/15-к від 01.03.2018 року.

Отже, коли мопед служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, тому він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.

Що стосується позбавленням права керування транспортними засобами.

Як вбачається з довідки інспектора САП Ізюмського РУП ГУ НП в Х/о ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

У постанові Верховного Суду № 702/310/20 від 04.09.2023, висловлено наступну правову позицію: «призначене засудженому ОСОБА_10 покарання без додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок м`якості. Особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.»

Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, з метою виправлення ОСОБА_1 та попередження вчиненням ним нових адміністративних правопорушень, суд приходить до висновку про позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн, який діяв на момент вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 130 ч. 1 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строк на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя Семіряд І.В.