Справа № 144/408/24
Провадження № 3/144/158/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 смт Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Людмила Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

02.03.2024 о 17 год. 08 хв. громадянин ОСОБА_1 у с. Орлівка по вул. Центральна керував автомобілем ВАЗ - 21104, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.03.2024, відповідно до якого водій перебував у стані сп`яніння (результат становить 1,498 проміле), чим своїми діями порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України (далі ПДР) і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив суду, що 02.03.2024 у зазначені у протоколі дату та час він, керуючи власним автомобілем, їхав у магазин. По вулиці Центральній у с. Орлівка його зупинили працівники поліції. Після перевірки документів у останніх виникла підозра щодо перебування його у нетверезому стані, хоча спиртні напої він вживав напередодні. Оскільки у поліцейських не було можливості провести огляд на стан сп`яніння на місці, йому запропонували поїхати до лікарні, на що він погодився. У медичному закладі за допомогою приладу «Драгер» було встановлено стан його алкогольного сп`яніння, про що надано відповідний акт. На уточнюючі запитання захисника ОСОБА_1 пояснив, що результат освідування за допомогою приладу у медичному закладі йому не показали, а лише оголосили, візуального огляду лікар не проводив, тиск і пульс не заміряв. Працівники поліції в автомобілі склали протокол, який він підписав, при цьому зміст протоколу йому не оголошували та не роз'яснювали права. Від керування автомобілем він був відсторонений.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Клінчиков С.О. просив закрити провадження у справі з підстав, викладених у його клопотанні, а також у додаткових обґрунтуваннях до нього, зокрема, зазначив, що адміністративні матеріали складені з грубим порушенням норм чинного законодавства, не містять належних та допустимих доказів вини його підзахисного, який був доставлений до медичного закладу працівниками поліції, хоча не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. Зауважив, що мала місце безпідставна зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки інших постанов та протоколів щодо останнього складено не було.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеофайли, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положення ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування особи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП та згідно з пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю узгоджених між собою доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 136368 від 02.03.2024, у якому останній зазначив, що з ним згоден, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому ОСОБА_1 зазначив, що згоден з результатами огляду на стан сп`яніння, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.03.2024, відеофайлами з нагрудного відеореєстратора поліцейського на електронному носії та іншими матеріалами справи.

Зібрані у справі докази, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений спосіб, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності. Твердження та доводи захисника, викладені у його письмових поясненнях, не спростовують вини ОСОБА_1 та не свідчать про його невинуватість.

Доказів про оскарження ОСОБА_1 дій або рішень працівників поліції в порядку статті 267 КУпАП, частин 1, 2 статті 286 КАС України суду не надано. Згода на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі була добровільною, протилежного стороною захисту не доведено.

На долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано, що заперечень щодо результатів освідування на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 не висловив, як і не зазначив про це у протоколі та акті про огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Посилання захисника на нероз`яснення його підзахисному прав не може слугувати самостійною підставою для звільнення особи від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд оцінює критично та розцінює як намагання останнього ухилитися від адміністративної відповідальності та покарання.

Неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, дії останнього кваліфіковані правильно, вина особи доведена поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху.

Обставин, що пом`якшують відповідальність особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 34 КУпАП, та обставин, що обтяжували б відповідальність останнього, відповідно до вимог ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 252, 256, 266, 280, 291, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

(Реквізити для сплати судового штрафу отримувач коштів: ГУК у Вінницькій обл./Він. обл./21081300 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UA0002001).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя