Березівський районний суд Одеської області
06.05.2024
Справа № 494/704/24
Провадження № 3/494/356/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

06.05.2024 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася, за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2024 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді ОСОБА_3 та у зв`язку з надмірним навантаженням , яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (штатна чисельність 4 (чотири) судді) та які є водночас слідчими суддями на території колишнього Ширяївського, Іванівського, Миколаївського , Березівського та частини Лиманського районів, а тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справ в розумні строки визначені КУпАП, а тому справу призначено на 25.04.2024 року.

Згідно протоколу серії ВАД №012686 про адміністративне правопорушення від 04.04.2024 року вбачається, що 04.04.2024 року о 17:00 год. ОСОБА_1 перебуваючи по вул. Центральна, с. Чижове Березівського району, висловлювалась в бік працівників поліції нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, викинула нагрудні боді-камери №212765. №212128 в річку, чим своїми діями вчинила злісну непокору, за що передбачена відповідальність за ст.185 КУпАП.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 13.05.2024 року.

18.04.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення зі справою та відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки перебуває на роботі.

22.04.2024 року на адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання своєї вини та просила закрити провадження по справі. Вказує, що окрім рапортів до протоколу не надано належних доказів її вини. ДВД диск просила не брати до уваги, оскільки не являється оригінальним доказом. Також вказує та посилається у письмових поясненнях, що всі її «протиправні дії» зводились до вимоги повернути її майно (електроскутер), ключи від котрого поліцейські не віддавали. При цьому поліцейський Вербицький штовхав її своїм «відгодованим на державних харчах» животом. І цю всю зневагу до неї мала терпіти. У справі не має жодного беззаперечного доказу її вини, а тому просить закрити провадження по справі.

У судове засідання 25.04.2024 року ОСОБА_1 не з`явилась, а тому розгляд справи відкладений на 06.05.2024 року, оскільки присутність особи під час розгляду справи за ст.185 КУпАП є обов`язковою.

В судовому засіданні 06.05.2024 року ОСОБА_1 свою вину не визнала, вказала, що поліцейські спровокували її, а саме поліцейський Вербицький. Так, її чоловік їхав на електроскутері та довго не повертався додому, після він набрав її та вона приїхала на місце зупинки електроскутера з її чоловіком. Поліцейські не віддавали їй ключі від її майна (електроскутера). До поліцейських не чіплялась та не зривала відеокамери. Наполягала на закритті провадження по справі, оскільки доказів її вини не має.

Заслухавши пояснення особи ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд вважає зазначити наступне:

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ВАД №012686 від 04.04.2024 року за ст. 185 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю»

Стаття 185 КУпАП передбачає наступне: «Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб».

Хоча ОСОБА_1 стверджує про свою не винуватість у вчиненні інкримінованого їй правопорушення за ст.185 КУпАП, її вина повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 , відеодиском, рапортом від 04.04.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 .

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Як вбачається з відеозапису ….0002, 04.04.2024 року під час несення служби, поліцейські зупинили електрокутер під керуванням ОСОБА_4 та проводилась розмова з ним щодо складання адміністративних матеріалів. Після чого, водій дзвонить про необхідність забрати мопед.

Проте, суд оцінює дії лише стосовно ОСОБА_1 , яка з`являється на відео …. 0002, о 17:00:35 та як зазначила під час судового засідання, остання прийшла до місця зупинки її чоловіка щоб забрати електроскутер.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1 лаялась, вигукувала лайливі слова на адресу поліцейських, в її лексиці був присутній мат, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку, що такі висловлювання ОСОБА_1 є нецензурною лайкою.

Поліцейський неодноразово зазначав про необхідність припинення ОСОБА_1 дій щодо залишення електроскутера на місці зупинки.

Після чого, на цьому ж відео 17:06:20 вбачається, як ОСОБА_1 починає сперечатись з поліцейськими та кидатись у бійку , зриває відеокамеру, ображає нецензурною лайкою та викидає її, що є неприпустимим та така поведінка з боку громадян при виконанні службових відносин поліцейськими є недопустимою.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративного матеріалу - судом не встановлено.

Оцінюючи посилання ОСОБА_1 про визнання відеодоказу поліцейських у якості недопустимого доказу з огляду на те, що воно було здобуто з порушенням порядку встановленим законом та не є оригінальним доказом, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, орган, який склав протокол (Національна поліція України), самостійно вирішує, якими доказами обґрунтовувати винність особи, яка вчинила правопорушення, подію складу адміністративного правопорушення.

На переглянутому в судовому засіданні відеозаписі підтверджуються неправомірні дії ОСОБА_1 , оскільки працівників поліції при виконанні службових обов`язків неодноразово зазначили про необхідність залишити електроскутер на місці зупинки та не виражатись нецензурною лайкою, які були проігноровані особою, та в подальшому взагалі вчинила бійку та викинула боді-камери у річку, що на ще раз наголошує суд є неприпустимим.

За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Водночас, суд враховує, що у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини по справі Яременка проти України (Заява № 32092/02) встановлено: «…Якість доказів також слід взяти до уваги, у тому числі, чи не викликають обставини, за яких вони були отримані, сумнівів щодо їх надійності та акуратності. Хоча проблеми із справедливістю не завжди виникають, якщо отримані докази не підтверджуються іншими матеріалами, слід відзначити, що якщо докази є дуже сильними і немає ризику їх ненадійності, необхідність у підтверджуючих доказах є, відповідно, меншою».

Суд вважає роз`яснити, що законодавство вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку висуває поліцейський, був спростований фактами захисту, встановленими на підставі доказів, - і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням або її спростування.

Суд також враховує, що у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Відповідно до вимог статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з цим, враховуючи встановлені судом обставини, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд згідно з вимогами статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про її особу, яка до адміністративної відповідальності притягається вперше. Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 не встановлено. Обставину, що обтяжує відповідальність не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останньої та запобіганню вчинення нових правопорушень, накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції статті 185 КУпАП, зокрема у виді штрафу у розмірі 255.00 грн.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1,185 , 283, 284, 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 22 травня 2006 року Березівським РВ УМВС України в Одеській області) визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП та застосувати щодо неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 22 травня 2006 року Березівським РВ УМВС України в Одеській області) на користь Державної судової адміністрації України, 050 (Отримувач коштів ГУК в Одеській обл./отг м. Березівка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, Рахунок отримувача UA0015594, Код класифікації доходів бюджету 22030101 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гри. 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 07.05.2024 року.

Суддя І.А. Римар