Справа №521/6670/24
Номер провадження 3/521/5089/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я., за участю секретаря судового засідання Куліш П.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Гречко І.О. розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 732865, від 03.04.2024 року відповідно до якого,03.04.2024 року о 00 год. 50 хв. в м. Одесі на вул.Малиновський район, вул. Мясоїдівська, буд. 25, водій ОСОБА_1 керував т/з Skoda Octavia НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, згідно пройденого освідування на місці зупинки, зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера Drager ARLM 0427 тест 1006, результат огляду 2,22 % проміле.Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).До протоколу надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського № 471008,475269.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Його захисник, адвокат Гречко І.О до суду з`явився, надав заперечення щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснення, и просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Вказував що на відеозаписах, наявних в матеріалах справи не зафіксовано факту руху транспортного засобу SCODA н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ,державний номерний знак транспортного засобу, факту зупинки транспортного засобу поліцейськими (автомобіль стояв на місці).Тобто, відсутні будь-які докази, що підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом SCODA н/з НОМЕР_1 .

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних спеціальних засобів, що долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, в відповідній графі вказано, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння очей. Однак, вказані відомості не відповідають дійсності подіям, зафіксованим на відеозаписах ПВР 471008, ПВР 475269, оскільки жодним чином вищевказані або інші ознаки стану сп`яніння на камери поліцейськими не були виявлені та озвучені ОСОБА_1 . Як вбачається з матеріалів справи, поліцейськими взагалі не було роз`яснено ОСОБА_1 процедуру проходженння огляду на стан алкогольного сп`яніння та правові наслідки проходження такого огляду. Зазначав що в матеріалах справи не містяться докази щодо згоди або незгоди ОСОБА_1 з результатами такого огляду, а також докази про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що ставить під сумніви дотримання поліцейськими вимог вищевказаних Інструкції та Порядку та правомірність їх дій під час проведення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, сторона захисту вважає дії працівників поліції незаконними, а докази не допустимими. При цьому усі сумніви щодо доведеності його вини слід тлумачити на користь ОСОБА_1 відповідно до ст.62 Конституції України. Просив закрити провадження по даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Опитаний у суді свідок ОСОБА_2 пояснила, що є дружиною ОСОБА_2 вона була за кермом т/з, пізніше пересів на віодйське сидіння Сиротюк, оскльіки потрібно було налагодинти машину. Після того як він пересів на водійське сидіння машина не рухалась, це було прям на дорозі. В цей час до них під`їхав патрульний автомобіль, поліцейські попросили вийти з авто та провели їх поверхневий огляд. Потім, співробітники поліції стали стверджувати, що за кермом був ОСОБА_1 але вони це заперечували, казали, що він не керував транспортним засобом. Від проведення огляду на газоаналізаторі він не відмовлявся та пройшов тест, підписував якійсь бумаги. Жодних письмових пояснень працівники поліції у неї не відбирали.

Розглянувши матеріали справи, вислухав пояснення, суд приходить до наступних висновків.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду окрім протоколу про адміністративне правопорушення, надано довідку про отримання / неотримання особою посвідчення водія від 03.04.2024, довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУПАП; роздруківка приладу Drager, відповідно до якої у ОСОБА_1 виявлено 2,22 проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

З аналізу вказаних та досліджених доказів, у сукупності та взаємозв`язку з показами водія свідка в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що наданими суду доказами не доведено факт керування водієм автомобілем у стані сп`яніння.

Аналізуючи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який досліджено в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що даний відеозапис не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки на ньому відсутня фіксація обставин зупинки автомобіля, не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував автомобілем, тобто не зафіксовано, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 знаходився у русі з працюючим двигуном. Згідно наданого відеозапису його розпочато, коли автомобіль стояв у нерухомому стані, а ОСОБА_1 знаходився на відстані від нього.

Оцінюючи письмові пояснення свідка ОСОБА_2 суд вважає, що вони підтверджені доданим до справи ДВД відео.

Роздруківка приладу Drager, відповідно до якої ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, факт керування водієм транспортним засобом у стані сп`яніння не доводить.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, а також рапорт інспектора поліції не можуть бути беззаперечними доказами вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами, і які мають бути долучені до протоколу, що в ході даного судового розгляду не встановлено.

Натомість сукупність зібраних у справі доказів, які надані суду, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі, а тому вони не можуть бути прийняті судом.

Таким чином співробітниками поліції не було долучено доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 213,221,п.1ст.247,248,249,251, 252,283,284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Д.Я. Роїк