Справа № 930/2180/23
Провадження № 33/801/328/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Ткача Юрія Анатолійовича, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 11 березня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 11 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Відповідно до обставин встановлених судовим рішенням, 27.07.2023 о 22:35 год, в м. Немирів по вул. Горького, 8, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 11173, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу алкотест «Drager» 6810, результат огляду 2,08%, позитивний, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП

Не погодившись з постановою суду першої інстанції адвокат Ткач Ю. А. від імені ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вищевказана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповно з`ясованих фактичних обставин справи та не дослідження і ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. При цьому суд першої інстанції підійшов формально до з`ясування обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, як виду покарання за адміністративне правопорушення. За наслідками розгляду апеляційної скарги просить постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 11 березня 2024 року скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що із матеріалів адміністративної справи вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не були виконані вимоги, передбачені ст. 256 КУпАП. Звертає увагу, що у протоколі в графах «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи»; «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення»; «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» наявні як підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так і відмітка про те, що «відмовився». Аналогічно в графах протоколу «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», «Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав (ла)» наявні як підпис особи, яка притягується до адміністративно відповідальності, так і відмітка про те, що «відмовився».

Крім того зазначає, що матеріали справи не містять доказу керування транспортним засобом. Зауважує, що в оскаржуваній постанові суд зазначає, що на оптичному диску DVD-R зафіксовано пошкодження транспортного засобу у зв`язку з ймовірним наїздом на бордюр, однак самого факту керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння не зафіксовано. При цьому як вбачається з матеріалів справи, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який підтверджував би факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсутній. З доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції підходять до автомобіля, який стоїть, однак сам факт керування та зупинки ТЗ не зафіксовано. Тому враховуючи відсутність в матеріалах справи доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутні й підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Зауважує, що відповідно до вимог п. 6 Розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» - огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. При цьому не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

На думку апелянта, сукупність таких обставин викликає сумнів у достовірності наданих доказів на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ткач Ю. А. не з`явилися. Суд відкладав розгляд справи призначений на 15.04.2024 за заявою захисника з підстав перебування ОСОБА_1 на лікарняному. 29.04.2024 від захисника надійшло клопотання відкласти розгляд справи, оскільки апелянт ОСОБА_1 перебуває на лікарняному. Надав довідку про те, що з 26.04.2024 ОСОБА_1 знаходиться на амбулаторному лікуванні.

Суд вважає, що розгляд справи можна провести без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, не надав суду доказів неможливості приймати участь у судовому засіданні за станом здоров`я.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляції, пояснення захисника суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ Про національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають встановленим фактичним обставинам справи, вина ОСОБА_1 доведена наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, а його дії за частиною 1 статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

До таких висновків суд прийшов дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 320493 від 27.07.2023; направлення водія ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння пальців рук, результат огляду позитивний 2,08 проміле; відеозаписами з бодікамер працівників поліції; даними роздруківки приладу Drager від 27.07.2023, відповідно до якого після тестування ОСОБА_1 встановлений результат 2,08 проміле.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 не заперечував про перебування його в стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не заперечував результат проведеного огляду на стан сп`яніння а також не повідомляв про те, що не керував транспортним засобом. Не зазначив він про таке і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про невинуватість з тих підстав, що на оптичному диску DVD-R зафіксовано пошкодження транспортного засобу у зв`язку з ймовірним наїздом на бордюр, однак самого факту керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння не зафіксовано.

Законом не передбачено, що притягненню водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП повинно передувати зупинення транспортного засобу під його керуванням працівником поліції, підставою зупинки транспортного засобу можуть й інші причини, що перешкоджають його руху, зокрема, пошкодження транспортного засобу в результаті його наїзду на бордюр. Проте з дослідженого відеозапису встановлено, що водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом ВАЗ 11173, д.н.з. НОМЕР_1 , не заперечував такий факт ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.93 N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_2 зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення вимог ПДР, а саме п. 2.9 (а), що свідчить про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлені обставини скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 11 березня 2024 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Ткача Юрія Анатолійовича, подану від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 11 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко