ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4187/24

Провадження № 33/4820/350/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Головатюка І.М. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 05 лютого 2024 року о 20 год. 47 хв. ОСОБА_1 , повторно протягом року, керував транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови) по вул. Свободи, 22-а в м. Хмельницькому та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Головатюк І.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.02.2024 по справі №686/4187/24 ОСОБА_2 не вручалася, в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження отримання ним оскаржуваної постанови, також в матеріалах справи відсутні повістки про виклик до суду ОСОБА_2 на розгляд справи. Останньому стало відомо про наявність стосовно нього оскаржуваного рішення тільки 04.04.2024 в ході ознайомлення з матеріалами справи його захисника адвоката Головатюка І.М. (копія знімку екрану про отримання електронних копій матеріалів справи додається).

На думку апелянта постанова суду першої інстанції є необ`єктивною, необґрунтованою та постановленою з неповним з`ясуванням обставин справи та порушенням норм матеріального права.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №705100 стосовно ОСОБА_1 є незаконним, а отже, не є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що зупинку транспортного засобу було здійснено з конкретної причини та відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» такі дії працівників поліції являються незаконними.

Звертає увагу, що працівники поліції після відмови від проходження огляду на місці зупинки не пропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, чим порушили порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я» № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі Інструкція № 1452/735) та ст.266 КУпАП, крім того протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Доказів відмови водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять. В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак таке направлення ОСОБА_1 не вручалося.

В апеляційній скарзі захисник наголошує, що судом першої інстанції при дослідженні доказів вини водія ОСОБА_1 не взято до уваги, що працівниками поліції не проінформовано водія про можливість скористатись юридичним захистом. Згідно із доданими до матеріалів адміністративної справи відеозаписами також не вбачається, що інспектором взводу 2 роти 4 БУПП в Хмельницькій області ДПП лейтенантом поліції Хіміч С.Ю. було вжито достатніх дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Таким чином, суд першої інстанції у порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про наявність вини у діях ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Головатюк І.М. не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду. Від захисника адвоката Головатюка І.М. надійшла заява, в якій він просить провести розгляд апеляційної скарги за відсутності його та ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Відповідно до вимог ст.294КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 19 лютого 2024 року без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомлявся працівниками поліції про час та місце слухання справи стосовно нього, що підтверджується відеозаписами, які долучені до матеріалів адміністративної справи, від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення останній відмовився (а/с 1, 11).

Однак у матеріалах справи відсутні відомості щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції та вручення йому копії оскаржуваної постанови у межах строку на апеляційне оскарження. В матеріалах справи наявна долучена захисником до апеляційної скаргикопія знімку екрану про отримання електронних копій матеріалів справи від 04 квітня 2024 року (а/с 23), з апеляційною скаргою захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Головатюк І.М. звернувся 17 квітня 2024 року.

Відповідно до приписів ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки ОСОБА_1 не був повідомлений судом про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, про наявність оскаржуваної постанови захисник ОСОБА_1 адвокат Головатюк І.М. дізнався 04.04.2024. Постанова Хмельницького міськрайонного суду по справі №686/4187/24 від 19.02.2024 на поштову адресу ОСОБА_1 не надходила.

За таких обставин, причини, на які вказує апелянт, за яких було пропущено строк на звернення з апеляційною скаргою є поважними, а тому з метою забезпечення права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

Щодо розгляду справи по суті, апеляційний суд виходить з наступного

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Головатюк І.М. оскаржує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, наполягає на тому, що поліцейськими порушено процедуру огляду на стан сп`яніння та складання адміністративних матеріалів.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відтак, у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 2 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, повторність протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що зміст постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, відповідає зазначеним вище вимогам.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 протягом цього року вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.07.2023. Натомість, ОСОБА_1 05 лютого 2024 року керував транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови) по вул. Свободи, 22-а в м. Хмельницькому та в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Факт керування транспортним засобом 05 лютого 2024 року ОСОБА_1 захисник адвокат Головатюк І.М. у поданій скарзі не оспорює та цей факт є зафіксованим наданими до суду відеозаписами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №705100 від 05.02.2024 року (а/с 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, в яких зафіксовано відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а/с 4-5, 7-8);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідно до яких 05.02.2024 року о 22 год. 20 хв. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі (а/с 6);

- відеозаписом з відео реєстраторів поліцейських, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а/с 11);

- копією постанови Хмельницького міськрайонного суду від 10.07.2023 року, що підтверджує притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто повторне вчинення ним правопорушення протягом року (а/с 9).

Крім того, постановою інспектора поліції старшого лейтенанта поліції Попкова О.О. серії EНA № 1383250 від 05.02.2024 на ОСОБА_1 накладено стягнення за частиною 4 статті 126 КУпАП за керування 05.02.2024 року о 20.46 транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом.

Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Вважаю безпідставними доводи про неправомірну зупинку поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, у зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.

Окрім того, з доданого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через порушення ПДР, а саме через, те, що виїжджаючи з заправки «ОККО», водій повернув ліворуч, перетнувши двійну суцільну лінію, про що останнього було повідомлено після його зупинки. Під час спілкування у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та поліцейськими неодноразово було запропоновано йому пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився пройти огляд в присутності двох свідків.

Таким чином, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли в межах своїх повноважень, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або ненадання працівниками поліції доказів вчинення водієм адміністративного правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння та не спростовує результатів цього огляду.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння та складено адміністративний матеріал без дотримання вимог КУпАП та інструкцій, не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Дослідивши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівники поліції при складанні адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 та при огляді на стан сп`яніння діяли в межах Інструкції № 1452/735 та з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.

Так, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та поліцейськими неодноразово було запропоновано йому пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився пройти огляд в присутності двох свідків.

При цьому, працівниками поліції було роз`яснено, що водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та при відмові від проходження огляду на стан такого сп`яніння на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР. Після чого, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 , який відмовився від підпису про ознайомлення з протоколом та від дачі пояснень і зауважень щодо змісту протоколу.

Інспектором поліції в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції № 1452/735, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, тоді як ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з частинами 2, 3 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП.

Також є безпідставними доводи, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся та відсутні будь-які докази такої відмови, оскільки вони спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано як відмову водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу драгер, так і його відмову від проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я, при цьому були присутні два свідка.

Так, доданими до протоколу відеозаписами, які досліджені судом, зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройти огляд, відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, доходжу висновку, що працівники патрульної поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який порушив ПДР, діяли в межах своїх повноважень, правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства, огляд водія на стан сп`яніння ними було проведено з дотриманням норм КУпАП та Інструкції, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 такий порядок огляду порушений не був.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, не заслуговують на увагу та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №705100 від 05.02.2024, в якому зазначено, що 05 лютого 2024 року о 20 год. 47 хв. по вул. Свободи, 22-а в м. Хмельницькому ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку та за допомогою газоаналізатора алкотестера «Драгер» на місці зупинки у присутності двох свідків водій відмовився, вчинив повторно протягом року.

Доводи апеляційної скарги про ненадання ОСОБА_1 письмового направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, на що вказує апелянт в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на вимогах норм КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду №1103 від 17.12.2008, враховуючи, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі, то зазначені обставини не вимагали від поліцейського надати направлення на медичний огляд водієві, оскільки вказане направлення повинно передаватися лікарю закладу охорони здоров`я перед проведенням огляду водія на стан сп`яніння.

Щодо доводів захисника про те, що судом першої інстанції при дослідженні доказів вини водія ОСОБА_1 не взято до уваги, що працівниками поліції не проінформовано водія про можливість скористатись юридичним захистом та з доданих до матеріалів адміністративної справи відеозаписів також не вбачається, що інспектором взводу 2 роти 4 БУПП в Хмельницькій області ДПП лейтенантом поліції Хіміч С.Ю. було вжито достатніх дій щодо надання водієві можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, то вважаю їх неспроможними, оскільки жодний нормативно-правовий акт не передбачає необхідної присутності адвоката під час проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також обов`язку працівника поліції при огляді водія на стан сп`яніння та при складанні протоколу за результатами огляду забезпечити участь захисника.

Окрім того, ОСОБА_1 після його зупинки працівниками поліції мав можливість самостійно скористатися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, про що повідомив його працівник поліції, але він не заявляв відповідного клопотання.

Між тим, ОСОБА_1 скористався правом на захист, уклавши договір із адвокатом 22.03.2024 року, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Головатюк І.М. оскаржив постанову судді до суду апеляційної інстанції, тобто ОСОБА_1 було реалізоване право на захист, в тому числі і шляхом оскарження постанови судді до апеляційного суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пункт 2.5 яких зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 2 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбачених статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Головатюка І.М., оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Головатюка І.М. задовольнити.

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Головатюку І.М строк оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Головатюка І.М залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя