Справа № 752/3359/24 суддя в І-й інстанції Токман Ю.Ф.
Провадження № 33/824/2487/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 червня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Гарбара Олександра Миколайовича на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2024 року серії ААД №642326 02 лютого 2024 року о 13 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві по вул. Васильківська, 22, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. На вимогу поліцейського водій відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого законом порядку на стан наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Гарбар О.М. просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Гарбар О.М. вказує про те, що працівник поліції, посилаючись на таку ознаку як «зіниці очей не реагують на світло» не посилався на одну із ознак, яка зазначена в Інструкції. Як вбачається з Інструкції, визначальною ознакою для підстав вважати, що особа може бути під наркотичним сп`янінням (стосовно очей) є звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Проте, в даному випадку, поліцейський взагалі не звернув увагу на звуження або розширення зіниці очей. Що стосується зазначеної в матеріалах ознаки «поведінка не відповідає обстановці», то захисник вважає, що відеозапис повністю спростовує посилання на таку ознаку, оскільки поведінка апелянта є цілком нормальною, зокрема він логічно відповідає на питання, спілкується в тому же самому контексті, що і поліцейські. Крім того, як вбачається із відеозапису, один із поліцейських ознак наркотичного сп`яніння не виявив, натомість інший, провівши тест за допомогою кулькової ручки, склав адміністративні матеріали. При цьому, тест поліцейського на виявлення ознак наркотичного сп`яніння допомогою кулькової ручки не передбачений Інструкцією і суперечить її вимогам. У той же час, у матеріалах справи наявне «направлення», проте, таке «направлення» не містить інформації про те, який саме огляд мав проводитись (на алкогольне чи наркотичне сп?яніння). Таким чином, суд першої інстанції належним чином не дослідив адміністративні матеріали, не перевірив обставин справи внаслідок чого дійшов помилкових висновків про притягнення апелянта до адміністративної відповідальності.

До судового засідання ні ОСОБА_1 , ні його захисник Гарбар О.М., будучи належним чином повідомленими про час та розгляд справи, не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 02 лютого 2024 року о 13 год. 05 хв. керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві на вул. Васильківська 22, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. На вимогу поліцейського водій відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого законом порядку на стан наркотичного сп`яніння.

Місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Така відмова зафіксована поліцейськими на відеозаписі.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, захисник ОСОБА_1 адвокат Гарбар О.М. зокрема вказує про те, що працівник поліції, посилаючись на таку ознаку як «зіниці очей не реагують на світло» не посилався на одну із ознак, яка зазначена в Інструкції. Як вбачається з Інструкції, визначальною ознакою для підстав вважати, що особа може бути під наркотичним сп`янінням (стосовно очей) є звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Проте, в даному випадку, поліцейський взагалі не звернув увагу на звуження або розширення зіниці очей. Що стосується зазначеної в матеріалах ознаки «поведінка не відповідає обстановці», то захисник вважає, що відеозапис повністю спростовує посилання на таку ознаку, оскільки поведінка Апелянта є цілком нормальною, зокрема він логічно відповідає на питання, спілкується в тому же самому контексті, що і поліцейські.

Разом з тим, зазначені доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Гарбара О.М. не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин.

Відтак, запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, поліцейські діяли в межах повноважень, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є не обґрунтованими.

Відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи наявне «направлення», проте таке «направлення» не містить інформації про те, який саме огляд мав проводитись (на алкогольне чи наркотичне сп?яніння), не спростовують висновків суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших доводів щодо незаконності чи необґрунтованості висновків місцевого суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Крім того, під час розгляду справи місцевим судом ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, вказавши, що на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння відмовився, оскільки поспішав.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною, останній не спростував обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Гарбара Олександра Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв