П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2024 Справа №607/7699/24 Провадження №3/607/3644/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції в Тернопільській області Головного управління Національної поліції ї про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресом: АДРЕСА_1 , непрацюючої

за ст.162 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

31 березня 2024 року о 11 год. 35 хв. по вул. Торговиця 7 м. Тернопіль, виявлено факт проведення незаконних валютних операцій зі сторони гр. ОСОБА_1 , яка здійснила незаконний обмін валютних цінностей не будучи резидентом і не маючи дозволу Національного Банку України на проведення валютних операцій, а саме купила в гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 50 євро за що віддала грошові кошти у сумі 2000 грн. по курсу 40 грн. за 1 євро, таким чином, своїми діями порушила вимоги ч. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту та валютні операції» від 21.06.2018 р. № 2473-VIII, за що передбачена за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 162 КУпАП.

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку.

У силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження по справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 162 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII торгівля валютними цінностями здійснюється виключно через уповноважені установи, які отримали ліцензію на таку діяльність відповідно до статті 9 цього Закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №311502 від 31 березня 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 31.03.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31.03.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 31.03.2024, квитанцією №015159, постановою ДОП СДОП ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Музика А. від 01 квітня 2024 року про здачу вилучених у ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 50 євро., номінальною вартістю 1 купюра по 50 євро на депозитний рахунок УФЗБО ГУНП в Тернопільській області; оглянутими відеоматеріалами.

Аналізуючи докази та даючи їм оцінку приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою. Суд кваліфікує дії за ст.162 КУпАП, як незаконний обмін валютних цінностей як засобу платежу.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція статті 162 КУпАП передбачає, окрім накладення адміністративного стягнення також і конфіскацію валютних цінностей.

За змістом ст.29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням особи ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, інших обставин, передбачених ст.ст. 33-35 КУпАП, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у відповідності до ст.36 КУпАП України, в межах санкції статті у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ст.162 КУпАП, з конфіскацією валютних цінностей, які є безпосереднім об`єктом правопорушення.

Оскільки, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №311502 від 31.03.2024 року та долучених до них документів, безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 є грошові кошти в сумі 50 (П`ятдесят) Євро, зазначені кошти підлягають конфіскації в дохід держави відповідно до вимог ст.29 КУпАП.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.29, 33-35, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (Вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Валютні цінності, а саме грошові кошти у сумі 50 (П`ятдесят) Євро, номінальною вартістю 1 купюра серії SA, які згідно постанови ДОП СДОП ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Музики А. від 01 квітня 2024 року здані на депозитний рахунок УФЗБО ГУНП в Тернопільській області - конфіскувати в дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич