Справа № 161/3019/24
Провадження № 3/161/1535/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Грень А.В.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 418614 від 03 лютого 2024 року, 03 лютого 2024 року о 00 год. 05 хв. в м. Луцьку по вул. Стефаника, 19А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер Алкотест 7510», чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В дане судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Пікун І.А. не з`явилися. Захисник Пікун І.А. подав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому, посилаючись на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, просив провадження у справі закрити. Крім того, в попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак, транспортним засобом не керував, про що неодноразово намагався пояснити поліцейським.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , його захисника, показання свідків у попередніх судових засіданнях, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або знаходячись під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2.9 Правил дорожнього руху України забороняється водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Диспозицією ст. 130 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що ставляться у провину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно п. 1.5 ПДР України, водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Як вже зазначалося вище, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 418614 від 03 лютого 2024 року, 03 лютого 2024 року о 00 год. 05 хв. в м. Луцьку по вул. Стефаника, 19А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер Алкотест 7510», чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

У протоколі такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 418614 від 03 лютого 2024 року та керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, стали пояснення свідка ОСОБА_2 , яка викликала поліцію, оскільки, під її будинком гучно грала музика із автомобіля та світились фари.

Однак, долучені до протоколу докази не містять даних, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Зокрема, з оглянутого в судовому засіданні відео з бодікамери поліцейського (а.с. 12) вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться біля припаркованого автомобіля з вимкненим двигуном та говорить поліцейському, що не керував автомобілем, а автомобілем керував Андрій.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , що є знайомим ОСОБА_1 , суду показав, що дійсно, ОСОБА_1 зателефонував йому і попросив забрати його з центру з його автомобілем та відвезти додому ( АДРЕСА_1 ). Приїхавши за місцем проживання ОСОБА_1 , припаркував транспортний засіб, однак, музика продовжувала гучно грати в автомобілі, в подальшому, пішов додому.

Також, допитана в якості свідка, ОСОБА_4 , що у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначена в якості свідка, (сусідка ОСОБА_1 ) суду показала, що 03 лютого 2024 року почула, як голосно газувало авто та сусідка ОСОБА_2 викликала поліцію. Однак, хто керував транспортним засобом вона не бачила, а письмові пояснення (а.с. 7) писала ґрунтуючись на припущеннях, що керував автомобілем саме ОСОБА_1 .

Крім того, із наданих письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , що у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначена в якості свідка, вбачається, що вона не бачила, хто керував транспортним засобом, а лише чула від ОСОБА_1 , що автомобілем керував якийсь Андрій (а.с. 36), саме тому, у раніше поданих письмових поясненнях, на місці події (а.с. 10), вона зазначила, що керував автомобілем ОСОБА_1 .

Дані обставини, підтвердив допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 , зазначивши, що оскільки, інших осіб, біля транспортного засобу не було, матеріали про адміністративне правопорушення склали саме на ОСОБА_1 , враховуючи пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Додатково пояснив, що особисто не бачив факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Відтак, доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутні в матеріалах про адміністративне правопорушення та не здобуті судом під час розгляду справи.

При цьому, ОСОБА_1 не оспорює сам факт вживання алкоголю та перебування у стані сп`яніння на момент проходження відповідного огляду поліцейським.

Згідно ст. 251 ч. 2 КУпАП - обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, за відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП, на думку суду, ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення відсутності доказів керування останнім транспортним засобом на момент прибуття працівників поліції, і як наслідок не може нести відповідальність, як особа, яка керувала транспортним засобом.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

За таких обставин, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 252, 254, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.М. Пахолюк