Провадження № 3/742/619/24
Єдиний унікальний № 742/1051/24
Постанова
22 травня 2024 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судових засідань Сороки Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого продавцем ФОП « ОСОБА_2 »,
за ч.1 ст. 130 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №004482 від 08 лютого 2024 року, вбачається, що 08 лютого 2024 року о 07 год 31 хв. в селищі Линовиця Прилуцького району Чернігівської області на перехресті вул. Мічуріна та вул. Шевченка, ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Алкофор 505», на відео результат огляду 0,316 проміле алкоголю, чим порушив п.п. «а» п.2.9 ПДР України.
Його дії кваліфіковані за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Жайворонко І.В. обставини викладені у протоколі категорично заперечили, вину ОСОБА_1 в порушенні ПДР не визнали. Захисник просив закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Своє клопотання мотивує тим, що оформлення матеріалів здійснено працівниками поліції з грубим порушенням вимог ст.266 КУпАП та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». Після походження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 з результатами огляду не погодився. В подальшому працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази відмови чи ухилення ОСОБА_1 від проведення огляду щодо виявлення стану сп`яніння, саме в закладі охорони здоров`я. В матеріалах справи наявне направлення до лікарні, яке як вказує ОСОБА_1 та вбачається з відеозаписів при ньому не складалося, йому не оголошувалося, та йому ніхто з працівників поліції не пропонував пройти огляд в медичному закладі.
Вказав також, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Алкофор 505», який показав 0,316 проміле алкоголю, що з урахуванням технічних характеристик приладу, в якому абсолютна похибка складає +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле, показав незначне відхилення від норми, що з урахуванням границі допустимої похибки та норм міжнародного законодавства може бути розцінене як природна норма алкоголю. Такі результати огляду не можуть бути беззаперечним доказом наявності стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .
Крім того, ОСОБА_1 вказав, що дійсно 08 лютого 2024 року був зупинений працівниками поліції, на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки погодився, оскільки в той день алкоголь не вживав, тому і був впевнений в результатах огляду.Після продуття приладу, поліцейський повідомив, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та повідомив результати огляду. Проте з даними результатами ОСОБА_1 не погодився, проте поліцейський йому не пропонував пройти огляд в лікарні, а одразу склав протокол. Працівники поліції не роз`яснили йому право у разі незгоди з результатами замірів, пройти обстеження в лікарні. Від проходження огляду у лікаря, він не відмовлявся. Вказав, що направлення на огляд в лікарню, яке мається в матеріалах справи, на місці складення матеріалів поліцейським не складалося, йому для підпису не пропонувалось, та взагалі бланк направлення був відсутній у поліцейського на момент складення матеріалів.
Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що під час патрулювання в смт Линовиця, був зупиненийавтомобіль DAEWOO LANOS. Причиною зупинки було порушення водієм ПДР, а саме не був пристебнутий ременем безпеки. При спілкуванні були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в лікарні. Водій погодився пройти освідування на місці. Після продуття приладу «Алкофор 505», результат огляду був позитивний 0,316 проміле. На питання чи згодний водій з результатами огляду, водій чіткої відповіді не надавав. Намагався домовиться з приводу не притягнення до адміністративної відповідальності. Вказав, що до лікарні ОСОБА_1 дійсно після освідування не пропонував, про таке право не роз`яснював. Підтвердив, що на момент складення матеріалів, дійсно був відсутній бланк направлення до лікарні. Його не складали, ОСОБА_1 для підпису не пропонували.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав:
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Згідно п.6 розділу І вказаної Інструкції… огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (п.5 Порядку).
При цьому, п.6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Частинами 2,3,4,5 ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №004482 від 08 лютого 2024 року, вбачається, що 08 лютого 2024 року о 07 год 31 хв. в селищі Линовиця Прилуцького району Чернігівської області на перехресті вул. Мічуріна та вул. Шевченка, ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом поряду проводився із застосуванням приладу «Алкофор 505», на відео результат огляду 0,316 проміле алкоголю, чим порушив п.п. «а» п.2.9 ПДР України.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення додані наступні докази :
-корінець тестування на алкоголь приладом «Алкофор 505», відповідно до якого результат проведення тесту за участі ОСОБА_1 становить 0,316 проміле;
-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду водія ОСОБА_1 за допомогою приладу «Алкофор 505», становить 0,316 проміле;
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у Центральній міській лікарні, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на відео.
Проте, як вбачається з досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було порушено вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, оскільки, відповідно до п. 5 в акті огляду зазначаються результати огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці, однак, в разі висловлення незгоду з його результатами, відповідно до п. 6 цього Порядку, водій, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
З переглянутого відеозапису, зафіксованого на відеокамеру працівниками поліції, вбачається, що ОСОБА_1 після продуття приладу «Алкофор 505», з отриманими результатами не погодився. Проте, в порушення вказаного Порядку працівниками поліції не було направлено ОСОБА_1 на огляд до відповідного закладу охорони здоров`я.
У разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, поліцейські зобов`язані були запропонувати медичний огляд в лікарняному закладі, чого зроблено не було.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, наявного у матеріалах справи та результату роздруків з приладу «Алкофор 505», результат огляду позитивний 0,316 проміле. При цьому, водій від підпису відмовився, що свідчить про його не згоду з результатом. Однак, працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.
Дані обставини ОСОБА_1 підтвердив і в судовому засіданні.
Як і не спростував поліцейський.
За таких обставин, суд не приймає до уваги направлення ОСОБА_1 до Прилуцької ЦМЛ на обстеження, яке наявне в матеріалах справи, в якому зазначено про відмову від проходження огляду, оскільки з дослідженого в судовому засіданні відео вбачається, що працівниками поліції не роз`яснювалося право пройти обстеження на стан сп`яніння в лікувальному закладі, а навпаки останнім було проігноровано не визнання ОСОБА_1 результатів огляду на місці.
При цьому, для ознайомлення та підпису ОСОБА_1 поліцейський не надавав відповідне направлення. ОСОБА_1 було запропоновано підписали лише Акт та роздруківка з приладу «Алкофор 505».
Вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд визнає недопустимими, оскільки вони отриманні з порушенням вимог закону, а будь-яких інших доказів, які б беззаперечно доводили вину останнього у вчинені інкримінованого йому правопорушення, матеріали справи не містять.
Крім того, суд враховує, що згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, наявного у матеріалах справи та результату роздруківки з приладу «Алкофор 505», результат огляду 0,316 проміле.
У пункті 7 розділу ІІ Інструкції зазначено, що стан алкогольного сп`яніння у водія визначається після проведення тесту з використанням технічного засобу, якщо цифровий показник становить більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно технічних характеристик приладу «Алкофор 505», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.
Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.
У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г. чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.
За таких обставин, оскільки показник технічного приладу показав незначне відхилення від норми, що з урахуванням границі допустимої похибки та норм міжнародного законодавства може бути розцінене як природна норма алкоголю у повітрі, що видихається, у акті огляду водія та роздруківки з приладу, вказано, що від підпису він відмовився, що свідчить про незгоду з результатами медичного огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а пройти огляд у закладі охорони здоров`я йому ніхто не пропонував, винуватість водія у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.
Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001року,«Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Згідно ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, оскільки, в даному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, вину обґрунтовано на недопустимих та недостатніх доказах, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного так і міжнародного законодавства, тому провадження підлягає закриттю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.130,221,283-285,294,321 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА