Справа № 289/864/24
Номер провадження 3/289/609/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП відсутній в матеріалах справи,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2024 о 23:14 год. по вул. Русанівській в м. Радомишль Житомирської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: з запахом алкоголю з порожнини рота, вираженим тремтінням пальців рук, поведінкою, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду та на місці зупинки у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.

22.05.2024 на адресу суду від захисника - адвоката Задорожньої В.О. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, а також в подальшому цього ж дня до суду надійшло клопотання захисника про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що є необхідність отримання від ОСОБА_1 пояснень по справі, так як до моменту отримання вказаних пояснень виключається можливість встановлення всіх обставин справи. Крім того, ОСОБА_1 виявив бажання взяти участь у судовому засіданні та надати пояснення по справі, однак на даний час перебуває на військовій службі у ЗСУ та виконує бойові завдання на сході України.

До того ж в цей же день від адвоката Задорожньої В.О. на електронну адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі. В обгрунтування даного клопотання вона зазначила, що докази у справі є неналежними та недопустимими. На думку захисника, надані відеозаписи не дають в повній мірі встановити обставини справи, оскільки вони не є безперервними. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до нього додається диск, але не вказується модель і серійний номер пристрою, який застосовувався для відеозйомки, що унеможливлює його ідентифікацію. Тремтіння пальців рук ОСОБА_1 пояснює проблемами із здоров`ям, пов`язаним із отриманими пораненнями під час служби в ЗСУ, що підтверджується медичною документацією, поведінка ОСОБА_1 повністю відповідає обстановці, за якої відбувається його спілкування з працівниками поліції. Працівниками поліції не роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, як і не роз`яснено порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В матеріалах адміністративної справи відсутні докази дотримання процедури направлення ОСОБА_1 в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння. До того ж ОСОБА_1 не видавалось направлення до закладу охорони здоров`я.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вирішуючи питання щодо можливості відкладення розгляду справи суд зважає на наступне.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 23.08.2018 у справі № 11-237сап18) звертає увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.

Суд вважає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник дійсно можуть заявляти клопотання перед судом про відкладення розгляду справи, якщо існують поважні причини, які не дозволяють їм приймати участь у судовому засіданні.

Разом з тим, клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю приймати участь у судовому засіданні не є безумовною правовою підставою для відкладення розгляду справи і сторона, яка просить відкласти розгляд справи повинна довести реальну наявність обставин на які вона посилається, обґрунтувати поважність причин, які не дозволяють їй приймати участь у судовому засіданні.

З огляду на викладене, беручи до уваги також те, що захисник Вербицького М.В. скористався своїм правом на подання до суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому виклав свої письмові пояснення та заперечення, тому суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі ОСОБА_1 та його захисника, а тому необхідності для відкладення розгляду справи не має.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Як регламентовано п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД №169556 від 30.03.2024, з яким ОСОБА_1 ознайомився. При цьому, цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно якого у ОСОБА_1 були виявленні вищевказані ознаки алкогольного сп`яніння;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.03.2024, яка ОСОБА_1 не оскаржувалась;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора патрульного автомобіля, з яких вбачається, що 30.03.2024 о 23:14 год. працівник поліції зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та під час спілкування у нього були виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі, однак, після доставки його працівниками поліції до КНП «Радомишльська лікарня», він відмовився від проходження медичного огляду. При цьому, поліцейський роз`яснив, що в такому випадку щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України і його було ознайомлено зі змістом вказаного протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи та відеозаписів вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Що стосується доводів захисника, викладених у клопотанні про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст. 31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за №28/32999.

Суд вважає відеозапис відповідним п. 5 розділу ІІ вказаної Інструкції, зокрема відеозапис є чітким, послідовним, фактично повно відтворює весь перебіг подій, всіх відповідних учасників цих подій, як і їх дії. Підстав стверджувати, що цей доказ є недопустимим доказом у справі, судом не встановлено.

Також судом встановлено, що навіть після складення направлення до медичного закладу, водій ОСОБА_1 не виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні.

Досліджені судом докази жодним чином не спростовуються доводами захисника ОСОБА_2 , які викладені нею у клопотанні про закриття провадження у справі. Такі доводи захисника суперечать фактичним обставинам справи.

Відповідно до довідки інспектора СРПП ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа ОСОБА_1 , відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, тому суд дійшов висновку, що до останнього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 130, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф належить стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл. / Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО

Строк пред`явлення до виконання "__ "______ 202_