Справа № 578/218/24
провадження № 3/578/192/24
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2024 року селище Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Басова В.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП ,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.03.2024 року серії ААД № 006505, який був складений інспектором СРПП ВП №2 ( с.Краснопілля) лейтенантом поліції Мороз С.Ю. відносно ОСОБА_1 , 14 березня 2024 року о 18 годині 56 хвилин в Сумський район смт. Краснопілля по вул. Слов`янській, водій ОСОБА_1 керував ТЗ OPEL VECTRA н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки водій відмовився за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 АРКМ 0635 та закладу СОНД категорично відмовився, від керування відсторонений, правопорушення зафіксовано на порт. відео № 11139948/6, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпА.

29 квітня 2024 року на адресу суду від адвоката Дем`яненко Н.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що за відеозаписом, який здійснено працівниками поліції, встановлено, що не зафіксовано момент керування ОСОБА_1 та зупинки автомобіля 14.03.2024 року о 18 год.56 хвилин , як зазначено час вчинення ним адмінправопорушення в протоколі ААД № 006505. Зазначення в протоколі про адмінправопорушення ( з обов`язковим підтвердженням відеозаписом) точного часу вчинення адмінправопорушення передбачено ст. 256 КУпАП. Відеозапис починається о 18:59:48 з того, що рухається службовий автомобіль поліцейських , о 19:00 він зупиняється, а автомобіль ОСОБА_1 не рухається, тобто рух автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 о 18 годині 56 хвилин не зафіксовано. Керування транспортним засобом ОСОБА_1 нічим не підтверджується, а, отже, й складу самого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановити неможливо. Відеозапис, наданий як доказ, складається з декількох відеофайлів, тобто він не є безперервним, а тому він не може бути належним доказом.

З відеозапису неможливо встановити явні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , які були занесені до протоколу працівником поліції, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук.

Матеріали справи не містять даних про те, у який законний спосіб поліцейський встановив ознаки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Огляд на виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння взагалі не проводився, складання його зафіксовано після складання Направлення на огляд в медзаклад, а підписання та вручення водію Акту огляду взагалі на відео не зафіксовано. Час складання протоколу про адмінправопорушення, час складання Направлення на огляд в медзаклад, який зазначений в цих документах, не відповідає часу, який зафіксований на відео. Згідно відеозапису , працівник поліції лише о 19:03 пропонує ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу Драгер, при цього говорить, що «відмовляєтесь, то ваше право. В заклад охорони здоров`я теж я понімаю не будемо їхати, так?». Налапко говорить, що відмовляється. Лише о 19:09 зафіксовано на відео початок складання протоколу про адмінправопорушення, а не о 19:04 як зазначено в протоколі, що не відповідає дійсності.

Направлення на огляд в медзаклад підписує ОСОБА_1 о 19:32:55 ( час зафіксовано на відео) , тоді як в Направленні зазначено час його складання о 19:04 ( час співпадає з часом складання протоколу про адмінправопорушення), що також не відповідає дійсності.

Крім цього, в Направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не зазначено ( не підкреслено) на огляд з якою метою направляється водій ОСОБА_1 виявлення стану алкогольного, чи наркотичного чи іншого сп`яніння, чи перебування під впливом лікарських препаратів.

Також в НАПРАВЛЕННІ зазначено, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 : запах алкоголю з порожнини рота, що відрізняється від ознак сп`яніння, які нібито були виявлені у ОСОБА_1 та зазначені в Акті огляду та протоколі про адмінправопорушення, а саме: запах алкоголю з порожнини рота ( в протоколі про адмінправопорушення) та різкий запах алкоголю з порожнини рота ( в Акті огляду на стан сп`яніння), почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук.

Ознаки почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук поліцейським взагалі не озвучувалися на відео жодного разу і про їх наявність ОСОБА_1 стало відомо лише після ознайомлення з протоколом про адмінправопорушення.

В Направленні на огляд в медзаклад зазначено, що «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставивІнспектор СРПП ВП №2 (с.Краснопілля) СРУП л-т поліції Мороз С.Ю.», що не відповідає дійсності, оскільки на протязі всього відеозапису відомості про доставлення на огляд в медзаклад ОСОБА_1 відсутні.

Працівниками поліції не надано допустимих та належних доказів, що огляд ОСОБА_1 взагалі реально здійснювався і ними були встановлені ознаки його сп`яніння, оскільки огляд водія не зафіксований на відеозаписах технічних засобів (бодікамер).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомо .

В судовому засіданні адвокат Дем`яненко Н.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 підтримала надане нею клопотання .

Заслухавши адвоката Дем`яненко Н.П., дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановила наступне.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі вказується суть адміністративногоправопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. При складенні протоколу особі, яка притягаєтьсядо адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02 , «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як убачається з матеріалів справи, 14 березня 2024 року о 18 годині 56 хвилин в Сумський район смт. Краснопілля по вул. Слов`янській, водій ОСОБА_1 керував ТЗ OPEL VECTRA н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, проте матеріали справи не містять будь-яких беззаперечних, належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом. Інших доказів на підтвердження фактів, викладених у протоколі суду не надано. На відеозаписі не зафіксовано рух транспортного засобу.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до приписів ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.12 розділу ІІ даної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебувають підвпливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ,і проведення такого огляду» постановлено: Міністерству охорони здоров`я вжити заходів для розширення мережі закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Пунктами 2, 3, 4, 5 вказаного Порядку визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря- фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Аналогічна норма міститься в п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Однак, при перегляді відео диску, наданого як доказ, встановлено, що акт огляду на стан сп`яніння водію не вручався, а ним лише проставлений підпис наче б то про вручення.

Пунктом 8 цієї Інструкції передбачено, що направлення водія транспортного засобу до лікаря закладу охорони здоров`я здійснюється із оформленням письмового направлення, форма якого наведена у додатку 1 цієї Інструкції.

При перегляді відеозапису було встановлено, що ОСОБА_1 о 19:32:55 підписує направлення на огляд в медзаклад, тоді як в Направленні зазначено час його складання о 19:04 , час співпадає з часом складання протоколу про адмінправопорушення, що також не відповідає дійсності.

В Направленні на огляд в медзаклад зазначено, що «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив Інспектор СРПП ВП №2 (с.Краснопілля) СРУП л-т поліції Мороз С.Ю.», однак при перегляді відеозапису вбачається, що відомості про доставлення на огляд в медзаклад ОСОБА_1 відсутні.

Дане направлення ОСОБА_1 не вручалось.

Пунктами 3, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735, визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

-алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час перегляду відеозапису, який надано суду як доказ, встановлено, що поліцейським не проводився огляд на ознаки алкогольного сп`яніння, та таких даних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не вбачається .

Таким чином, матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, тобто, не було правових підстав для направлення вказаної особи для проходження медичного огляду на предмет виявлення такого сп`яніння.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п.2 п.п.1). Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ 3 п.2). Строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб. Строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань (розділ 8 п.3,4). Наведене свідчить, що з метою фіксації фактів порушення водіями ПДД України передбачено проведення поліцейськими відеозапису за допомогою відеореєстратора патрульної машини та нагрудних камер, які є належними та допустимими доказами, на підставі яких встановлюються фактичні обставини справи, у тому числі, доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення. Метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є: забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення; усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій; перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

До справи про адміністративне правопорушення долучено DVD-диска з відеозаписами правопорушення ОСОБА_1 які зафіксовано з нагрудною відеокамерою поліцейського.

Однак, всупереч вимог даної інструкції, відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського є не суцільним, переривається на важливих моментах, звукозапис на відеокамері є нерозбірливим.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення..

Керуючись ст.ст 245, 247, 252, 268, 269,272, 280, 283 285, 287 - 289, 291 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя В.І.Басова