Справа № 727/2100/24
Провадження № 3/727/891/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 ч. КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №631866 від 25.02.2024 року, ОСОБА_2 , 25.02.2024 року о 01 год. 34 хв в м. Чернівці по вул. Небесної Сотні, 26, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz E 200 CDI»» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні, ОСОБА_2 пояснив, що не перебував за кермом автомобіля в той момент, коли до нього підійшли працівники поліції. Відмову від проходження огляду обґрунтовує тим, що він не керував транспортним засобом, та відмовився проходити огляд не як водій, а як звичайна особа, тому думав, що стосовно нього будуть складені матеріали за ст. 178 КУпАП, з якою він також не був би згідний та оскаржував, так як до моменту початку спілкування з працівниками поліції алкогольні напої не вживав. Пояснив, що працівниками патрульної поліції не йому повідомлено які правила дорожнього руху він порушив. Просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Із змісту пункту 2.5 Правил Дорожнього руху України слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 4. Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно п. 8 зазначеного Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не визнає обставин викладених у протоколі, оскільки стверджує, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, ба більше, він не керував транспортним засобом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наявного в матеріалах справи відео запису з боді-камер працівників поліції не вбачається факту зупинення працівниками поліції ОСОБА_2 , та відповідно факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, із змісту ст. 130 КУпАП об?єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до змісту п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №631866 зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем в 01 год. 34 хв., однак підтверджень цьому надано не було.

Як встановлено з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, спілкування ОСОБА_2 з працівниками патрульної поліції розпочалось о 01 год. 38 хв. 18 сек. (камера 476560), коли транспортний засіб був припаркований обабіч проїзної частини дороги. В ході розмови працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_2 , що в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд, від чого останній відмовився.

З письмових пояснень ОСОБА_2 викладених у клопотанні вбачається, що він відмовився від проходження огляду в медичному закладі, однак працівники поліції не пропонували йому на місці зупинки пройти огляд спеціальним технічним засобом (драгер). ОСОБА_2 стверджує, що відмовився від проходження огляду, оскільки не керував автомобілем і відмовився проходити огляд не як водій, а як звичайна особа, тому думав і це засвідчено на відеозаписах, що стосовно нього будуть складені матеріали за ст. 178 КУпАП, з якою він також не був би згідний та оскаржував, так як до моменту початку спілкування з працівниками поліції алкогольні напої не вживав.

З відеозапису вбачається, що працівник поліції називаючи ознаки сп?яніння не вказав, що ОСОБА_2 саме керував транспортним засобом з ознаками сп?яніння, а лише назвав їх перелік.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 не доведений, оскільки в матеріалах справи відсутні достовірні дані які б свідчили про керування ОСОБА_2 транспортним засобом, відповідно він не був зобов?язаний проходити огляд на стан сп?яніння відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП, за якою ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності полягає в тому, що правопорушник має, по-перше керувати транспортним засобом, а по-друге - відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, згідно п.1.10. ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП також передбачає відповідальність саме осіб, які керують транспортним засобом в стані сп`яніння.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної

вілповідальності наявність складу адміністративного правопорушення. Наявність складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Верховний Суд у своїй постанові від 18 липня 2019 року у справі №16/5226/16-а погодився із позицією судів попередніх інстанцій, які не прийняли до уваги в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення відеозапис із нагрудних камер працівників поліції зазначивши, що він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

До того ж, аналізуючи положення статті 130 КУпАП, можна прийти до висновку, що сама по собі відмова водія від проходження медичного огляду без підтвердження тієї обставини, що попередньо водій керував транспортним засобом, не тягне за собою адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які в матеріалах даної справи відсутні, то в діях ОСОБА_2 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.130 ч.1 КпАП України, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст 7, ч.1 ст. 130, 247 ч.1, 251, 266, 268, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Слободян Г.М.