Справа № 595/744/24
Провадження № 3/595/440/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої,

за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 312709 від 20 квітня 2024 року, ОСОБА_2 20 квітня 2024 року о 09 год. 59 хв. в АДРЕСА_2 здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без ліцензії, що відповідно до закону підлягає ліцензуванню, а саме здійснювала надання послуг з перевезення пасажирів, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП.

Захисник особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_2 адвокат Дзьоба О.Б. в судове засідання не з`явився та, згідно поданої заяви, просить справу розглядати у його відсутності. До заяви долучено заперечення ОСОБА_1 , у яких вона просить справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити за відсутністю в її діях складу такого правопорушення. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення містить не в повній мірі дані про вчинення і суть адміністративного правопорушення, у протоколі не вказано яким чином вона надавала послуги з перевезення пасажирів, на якому транспортному засобі. Тобто, не зазначено точні обставини вчинення адміністративного правопорушення;не викладено дані, яким чином здійснено господарську діяльність; не надано доказів систематичності дій; до протоколу не додано пояснень осіб, які були свідками та підтверджували б отримання грошових доходів саме за здійснення конкретної діяльності, не встановлено їх особи та не допитано щодо обставин правопорушення; у протоколі відсутнє посилання на відповідний нормативний акт. Оскільки норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, а відтак у протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність; адміністративний протокол складено в АДРЕСА_3 , а в протоколі вказано зовсім інше місце: АДРЕСА_2 , що підтверджується відеофіксацією, доданою до матеріалів справи; о 09 год. 52 хв. поліцейський зачитав їй протокол, вказуючи зазначений в протоколі час його складання о 09 год. 59 хв., тобто час, який ще не настав. До протоколу не долучено письмові пояснення пасажира. За вказаних підстав вважає, що протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності винесено незаконно, її пояснення були спотворені, так як вона пояснювала одне, а поліцейські записали інше. Пояснює, що вона не надавала послуг із перевезення пасажирів автомобілем. Приблизно у час, вказаний в протоколі, вона підійшла до свого автомобіля, що знаходився біля будинку АДРЕСА_4 , де на даний час проживає. На автомобілі була «шашка» із квадратиками, що, як правило. встановлюються на автомобілях «таксі». Напередодні вона зверталась до приватного підприємця ОСОБА_3 , який займається саме даним бізнесом, - наданням послуг з перевезення пасажирів, з проханням працевлаштування в його підприємстві. Він погодився надати їй роботу, роз`яснивши усі ризики, з якими вона може стикнутись, а також повідомив, що необхідно почекати до травня 2024 року з метою оформлення ним необхідних документів. Біля будинку до неї підійшла жінка, яку вона візуально знала, як сусідку по будинку, та попросила її завести до агроколеджу, що в с.Трибухівці. ОСОБА_1 погодилась з умовою, що сусідка поверне кошти їй за бензин в сумі 100 грн. Навпроти агроколеджку на неї чекав екіпаж поліції, які звинуватили її у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, склавши адміністративний протокол. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про самостійність, регулярність та тривалість діяльності, отримання від такої діяльності прибутку, пояснення свідків (пасажирів), які користувалися послугами таксі, а тому докази провадження нею господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання відсутні. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно неї, не може бути беззаперечним доказом її вини. За наведених обставин просить справу про адміністративне правопорушення відносно неї закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Із аналізу даної статті вбачається, що об`єктом такого адміністративного порушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГУ України) господарська діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність; господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Пунктом Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, обов`язковими ознаками господарської діяльності є систематичність (не менш ніж три рази протягом одного календарного року) та отримання прибутку, а відтак істотними ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є, по-перше, факт надання послуг за винагороду та, по-друге, систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 312709 від 20 квітня 2024 року, ОСОБА_2 надавала послуги по перевезенні пасажирів.

До матеріалів справи працівником поліції долучено наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 312709 від 20 квітня 2024 року, в якому викладено суть правопорушення та за змістом якого ОСОБА_2 надала пояснення про те, що вона в найкоротший термін зробить ліцензію, вину визнає;

- рапорт старшого інспектора чергового відділення поліції №2 (м. Бучач) Бойчука Р.В. від 20 квітня 2024 року;

- письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких вона пояснила, що 20 квітня 2024 року о 10 год. до неї підійшла невідома жінка та попросила її підвести за гроші у якості «таксі» до Бучацького коледжу, що в с. Трибухівці, на що вона погодилася. Вона повідомила останній, що дана послуга буде коштувати 100 грн. У напрямку с. Трибухівці її зупинили працівники поліції та склали на неї адміністративний протокол;

- матеріали відеозапису.

Пояснень свідків чи пасажирів, яким ОСОБА_2 надавала послуги з перевезення, в матеріалах справи немає.

Отже, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності, та яка потребує одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, а також пояснень осіб, які користувались послугами ОСОБА_2 з перевезення автомобілем, та за які остання отримувала кошти, що було зафіксовано та відбувалось систематично, як і будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

При цьому суд зауважує, що сам факт визнання особою вини у вчиненні правопорушення не може бути достатнім доказом для притягнення особи до відповідальності і не звільняє особу, яка уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, від обов`язку збирання доказів та доведення його правомірності.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин судом встановлено, що докази вини ОСОБА_2 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, в матеріалах справи відсутні, а тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що по справі немає належних доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись статтями 164 ч.1, 221, 245, 247 п.1, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. І. Созанська