Справа № 127/2988/24
Провадження № 33/801/414/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2024 року по справі № 127/2988/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі сімнадцять тисяч гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Як зазначено в постанові суду, 24.01.2024 року о 23:00 год. по вул. Максимовича, 10 В в м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VW CC», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подано 22.04.2024 року апеляційну скаргу (вх. № 34748), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував, що у справі відсутні докази керування автомобілем ОСОБА_1 , а тому він не є суб`єктом інкримінованого правопорушення. Також відсутні докази зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що автомобілем керувала інша особа, однак ці аргументи були відхилені працівниками поліції.

В апеляційній скарзі також міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що постанова суду прийнята 14.03.2024 року у відсутності ОСОБА_1 .. Про зміст постанови суду він дізнався 17.04.2024 року. Апеляційну скаргу подано 22.04.2024 року, тобто протягом десяти днів з дня коли ОСОБА_1 дізнався про зміст оскаржуваної постанови суду.

Також з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 , який є особою, яка керувала транспортним засобом /а. с. 20-21/. Про виклик зазначеного свідка ОСОБА_1 не заявляв в суді першої інстанції, оскільки він не знав про існування такої справи, а тому не міг подати клопотання. Зазначає, що покази даного свідка мають важливе значення для справи.

Ознайомившись із даним клопотанням апеляційний суд дійшов висновку про його задоволення відповідно до положень статті 271, частини сьомої статті 294 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Тимощук Є.С. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова місцевого суду прийнята 14.03.2024 року у відсутності ОСОБА_1 , про зміст постанови суду він дізнався 17.04.2024 року, а апеляційну скаргу подано 22.04.2024 року, тобто протягом десяти днів з дня коли дізнався про зміст оскаржуваної постанови суду.

З огляду на зазначене, наведені ОСОБА_1 в клопотанні про поновлення строку причини пропуску строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.

Щодо перегляду справи апеляційним судом.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів : протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 383669 від 24.01.2024 року /а. с. 2-3/; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ЦТЗ «Соціотерапія ВОР» від 24.01.2024 /а. с. 4/, рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Ужвака О. від 25.01.2024 року /а. с. 6/; відеозапису з місця події /а. с. 7/.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а висновки суду щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 автомобілем не відповідають фактичним обставинам справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (пункт 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (далі постанова Пленуму № 14).

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (пункт 1.10 ПДР України).

Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли водій почав рухатись (абз. 4 пункту 27 постанови Пленуму № 14).

Само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування (рішення ВС від 20.02.2019 року по справі №404/4467/16-а).

Суд апеляційної інстанції вважає, що у справі відсутні докази, які б (кожен окремо або ж у сукупності) підтверджували факт керування ОСОБА_1 24.01.2024 року о 23:00 год. по вул. Максимовича, 10 В в м. Вінниця транспортним засобом марки «VW CC», д.н.з. НОМЕР_1 .

Наявні у справі відеозаписи містять лише відомості про те, що легковий транспортний засіб стоїть біля заправки GLOBAL ENERGY. Працівники поліції, на достатньо віддаленій дистанції від автомобіля, спілкуються з ОСОБА_1 , який заперечує факт керування ним транспортним засобом; на що працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що у них наявні докази керування ним автомобілем, які будуть долучені до справи і з якими особа зможе ознайомитися у суді. ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем та зазначив, що автомобілем, припаркованим біля заправки керував його знайомий Саша, який відійшов і за пару хвилин має бути.

Із відеозапису з місця події вбачається, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції про те, що автомобілем керував його знайомий Саша, який і залишив автомобіль біля заправки GLOBAL ENERGY по вул. Максимовича, 10 В в м. Вінниця. ОСОБА_1 зателефонував до знайомого Саші та просив його під`їхати до залишеного ним автомобіля (час 23:00:47 по 23:05:00; 23:22 по 23:23:20).

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_2 повідомив суду про те, що за попередньою домовленістю із ОСОБА_1 він мав завести ОСОБА_1 та його ще одного товариша на святкування до місцевого кафе. Домовилися, що після святкування, він під`їде і розвезе людей та забере деякі речі, що було ним і зроблено, так би мовити він виконував функцію «тверезий водій». Коли вони від`їхали від кафе, до ОСОБА_1 зателефонували і сказали зачекати, бо він щось забув з речей, домовилися зачекати на заправці. ОСОБА_1 з товаришем залишилися пити каву, а він змушений був від`їхати на пару хвилин з іншим знайомим. Автомобіль ОСОБА_1 перебував з ввімкненим сигналом аварійки. Пізніше до нього зателефонував ОСОБА_1 і сказав повернутися, бо до нього під`їхали працівники поліції. Загалом він був відсутній хвилин 15, що доводиться і відеозаписом.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (частина перша статті 256 КУпАП).

У справі відсутні відомості про свідків-очевидців події, які б могли б підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, хоча на відеозаписі вбачається присутність інших осіб.

Як вбачається зі справи, відділом адміністративної практики Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області направлено до суду наступні матеріали : протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 383669 від 24.01.2024 року /а. с. 2-3/; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ЦТЗ «Соціотерапія ВОР» від 24.01.2024 /а. с. 4/, рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Ужвака О. від 25.01.2024 року /а. с. 6/; відеозапис з місця події /а. с. 7/. Інших доказів до суду не надано.

Апеляційним судом неодноразово здійснювався виклик співробітника батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Ужвак О.

1.05.2024 року до Вінницького апеляційного суду надійшов лист (вх. № 4363) з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, в якому повідомлено, що співробітник батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Ужвак О. не буде присутнім на розгляді справи у зв`язку із службовою необхідністю, перебуванням між нічними змінами відповідно до затвердженого графіку несення служби батальйону УПП у Вінницькій області ДПП.

При повторному виклику (з урахуванням графіку служби) апеляційним судом співробітника батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Ужвак О. на 20.05.2024 року на 13:00 год. зазначено, що у разі неможливості прибуття в судове засідання слід надати докази керування ОСОБА_1 24.01.2024 року о 23:00 год. по вул. Максимовича, 10 В в м. Вінниця транспортним засобом марки «VW CC», д.н.з. НОМЕР_1 , на які посилаються працівники поліції на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписі, однак які не додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, в судове засідання співробітник батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Ужвак О. не з`явився, докази керування ОСОБА_1 24.01.2024 року о 23:00 год. по вул. Максимовича, 10 В в м. Вінниця транспортним засобом марки «VW CC», д.н.з. НОМЕР_1 , на які посилаються працівники поліції на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписі, суду не надано.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», - визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на це, належних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем, до справи не долучено.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статті 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З огляду на викладене, складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 не доведено.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною восьмою статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Виходячи з наведеного, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2024 року по справі № 127/2988/24.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2024 року по справі № 127/2988/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота