П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/333/24

Провадження №3/377/131/24

06 травня 2024 року суддя Славутицького міського суду Київської області Теремецька Н.Ф., за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-2 КУпАП, що надійшла з Головного управління ДПС у Київській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в КП «СЛАВУТИЧ-ВОДОКАНАЛ» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області на посаді директора, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 846/10-36-04-09 від 12 квітня 2024 року, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , обіймаючи посаду керівника КП «СЛАВУТИЧ-ВОДОКАНАЛ» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, вчинив порушення вимог п.203.1 статті 203 Податкового кодексу України, за звітний податковий період липень 2021 року подано декларацію з податку на додану вартість від 20.08.2021 № , в якій задеклароване податкове зобов`язання, що підлягає сплаті до бюджету за наслідками звітного податкового періоду. Встановлено порушення вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме платником податку несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання за липень 2021 року. Дата, час і місце вчинення порушення 06.03.2024, АДРЕСА_2 . Правопорушення виявлено актом камеральної перевірки від 25.03.2024 № 18065/10-36-04-05/40972700. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 163-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до його електронного кабінету, до суду подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою для розгляду даної справи за правилами статті 268 КУпАП, то справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали справи, вважаю, необхідним зробити наступний висновок.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав

і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-2 КУпАП, надані наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-2 КУпАП, № 846/10-36-04-09 від 12.04.2024; копію акту про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 25.03.2024 № 18065/10-36-04-05/40972700, складеного Головним державним інспектором Вишгородського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Київській області, запрошення керівнику КП «СЛАВУТИЧ-ВОДОКАНАЛ» з`явитися до ГУ ДПС в Київській області для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Частиною 1 статті 163-2 КУпАП встановлено відповідальність за неподання або

несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Об`єктом зазначеного правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування. Під податком, збором, іншим обов`язковим платежем потрібно розуміти обов`язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами про оподаткування. Загальнодержавні податки і збори встановлюються Верховною Радою України і стягуються на всій території України.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у неподанні або несвоєчасному поданні посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Суб`єктами правопорушення можуть бути лише посадові особи.

Відповідно до положень Глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у ньому повинна викладатись суть правопорушення, поставленого особі у вину. При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно із статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення.

У складеному протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України щодо подання декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року та порушення вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України в зв`язку з несвоєчасною сплатою узгодженої суми грошового зобов`язання за липень 2021 року.

Згідно з підпунктом 9.1.3. статті 9 Податкового кодексу України податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків.

Відповідно до підпункту 14.1.178 статті 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

За змістом підпунктів 36.1, 36.2 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Як зазначено у підпунктах 203.1, 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Підпунктами 57.1 статті 57 Податкового кодексу України також передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Актом камеральної перевірки № 18065/10-36-04-09/40972700 від 25.03.2024, на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення, встановлено факт несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання податку на додану вартість за травень липень 2021 року. При цьому порушень пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України

вказаним актом камеральної перевірки в діях ОСОБА_1 не виявлено, оскільки зазначено, що податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2021 року № подана 20.08.2021.

Таким чином, Головним управлінням ДПС у Київській області встановлено факт несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, за що підпунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України передбачена фінансова відповідальність у виді штрафних санкцій, а не відповідальність за частиною 1 статті 163-2 КУпАП.

Викладаючи суть цього правопорушення поза увагою особи, яка складала протокол, залишилось те, що об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-2 КУпАП, є неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів). За відсутності встановлення таких обставин, у діях посадової особи немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-2 КУпАП, і вона не може нести відповідальність за цією статтею.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено дії, які не відповідають диспозиції частини 1 статті 163-2 КУпАП та не утворюють об`єктивну сторону вказаного адміністративного правопорушення і не розкривають суть цього адміністративного правопорушення.

Виходячи з конституційного принципу поділу влади, завдань та функцій судочинства, будь-яка зміна формулювання суті правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не допустима і є порушенням встановленого у державі правового порядку, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи викладене, протокол про адміністративне правопорушення № 846/10-36-04-09 від 12.04.2024 не може бути визнаний належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-2 КУпАП.

Як зазначено у статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення не було сформульовано об`єктивної сторони вчиненого правопорушення, яка б відповідала диспозиції частини 1 статті 163-2 КУпАП, в зв`язку із чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною 1 статті 163-2 КУпАП підлягає закриттю із підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого

частиною 1 статті 163-2 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька