ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1224/24 Справа № 233/1676/24 Суддя у 1-й інстанції - Кожевник О. А. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік;

в с т а н о в и л а:

постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 16 березня 2024 року о 09 год. 50 хв. в Донецькій області, м. Костянтинівка, вул. Мирошниченка, 1 керуючи транспортним засобом SUBARU TRIBECA номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) від продуття алкотестера Драгер та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, а рішення таким, що прийняте із порушенням прав і свобод особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що він перебував у стані крайньої необхідності, оскільки очікували побратими на передовій лінії, а огляд зобов`язується пройти після повернення.

Зауважує, що військовослужбовців можливо притягнуто до адміністративної відповідальності за виконання службових обов`язків у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а також за відмову у проходженні огляду, за ст.17220 КУпАП, а тому судовий розгляд за ст.130 КУпАП призводить до порушення принципів повноти, всебічності та об`єктивності.

Наголошує, що в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «до протоколу додаються» не зазначено жодного реквізиту письмового чи електронного документа, який би міг підтвердити чи спростувати саму суть адміністративного правопорушення, а працівниками поліції не зазначено якими саме пристроями здійснено фіксування адміністративного правопорушення.

Звертає увагу, що притягнення його до адміністративної відповідальності під час виконання військового завдання призводить до порушення прав і свобод.

Учасники адміністративного провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, що не є перешкодою для розгляду справи за відсутності сторін.

Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №677332 від 16.03.2024 року, відеозаписами з нагрудного реєстратора поліцейського. Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою. А тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , стосовно перебування у стані крайньої необхідності через виконання бойового завдання судом до уваги не приймаються, оскільки не підтверджуються жодними належними доказами.

Крім того, посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо порушення його прав і свобод через притягнення його до адміністративної відповідальності як військовослужбовця суд визнає безпідставними та надуманими, оскільки навіть імовірне виконання бойового завдання не звільняє осіб та громадян від суворого дотримання законів України, а тому наявність у працівника поліції підстав вважати особу перебуваючою у стані сп`яніння є достатнім мотивом і не потребує іншого суттєвого сенсу («dura Lex, sed Lex»).

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо неможливості притягнення його за ст.130 КУпАП, оскільки за вищевказане діяння передбачена відповідальність військовослужбовців за ст.17220 КУпАП позбавлена сенсу, оскільки суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення за ст.17220 КУпАП є військовослужбовець, тоді як за ст.130 КУпАП будь-яка особа, яка керує транспортним засобом, тобто водій. При цьому, під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 є в першу чергу водієм, а не військовослужбовцем.

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо відсутності реквізитів документів, на підставі яких встановлюється вина останнього не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в означеній графі «до протоколу додаються» зазначено про заяву, направлення та відео з нагрудних реєстраторів працівників поліції, які в своїй сукупності беззаперечно підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 об`єктивної сторони ч.1 ст.130 КУпАП,а саме, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, із доданої заяви на адресу місцевого суду за підписом ОСОБА_1 , вбачається визнання останнім своєї вини, а також клопотання про проведення судового розгляду без його участі.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задовольнити.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА