Справа №574/947/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гук Т. Р.
Номер провадження 33/816/230/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., за участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 574/947/23 за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника ЛІШУНОВА Є. О. на постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 09.10.2023, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

захисника адвоката Лішунова Є. О.,

установив:

У поданій спільній апеляційній скарзі ОСОБА_3 та його захисник Лішунов Є. О. просять скасувати постанову та закрити провадження у справі, оскільки суддею неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, факт керування ОСОБА_3 т/з не підтверджено доказами, працівниками поліції протокол складався неякісно, необґрунтовано та безпідставно, не залучались та не допитувались свідки, у протоколі відсутні дані про інвентарний номер приладу, яким велась фіксація, а відеозаписи не скріплені цифровими підписами їх авторів та особи, уповноваженої на виготовлення даних копій. Зупиняючи т/з, працівники поліції не представились, не показали посвідчення, не повідомляли причини зупинки та не роз`яснювали права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України.

Постановою судді Буринського районного суду Сумської області від 09.10.2023 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 і ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, і на нього на підставі ст. 36 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн із позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_3 16.09.2023 о 23:38 в м. Буринь по вул. Першотравневій керував т/з DАСІА LOGAN, д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Крім того, 16.09.2023 о 23:38 в м. Буринь по вул. Першотравневій водій ОСОБА_3 керуючи т/з, не виконав вимогу поліцейського про зупинку т/з, яку він здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору, чим порушив вимоги п. 2.4, 8.9б ПДР.

Вислухавши ОСОБА_3 та його захисника Лішунова Є. О., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження в справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення від 16.09.2023 серії ААД № 167911 та серії ААД № 167912, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_3 не виконав вимогу поліцейського про зупинку т/з і керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння, відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.4, 8.9б, 2.5 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується відеозаписами подій з нагрудних камер поліцейських та встановленого на службовому автомобілі відео реєстратора, згідно яких переслідування поліцейськими т/з DАСІА LOGAN, д. н. з. НОМЕР_1 , подання вимоги про зупинку проблисковими маячками синього та червоного кольору, зупинку вказаного автомобіля; встановлення особи водія, виявлення працівниками патрульної поліції у останнього ознак алкогольного сп`яніння та свідому відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з та в закладі охорони здоров`я.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а тому доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі відсутній інвентарний номер приладу, яким велась фіксація події та відеозаписи не скріплені електронним цифровим підписом є необґрунтованими та не приймаються апеляційним судом до уваги.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Положеннями ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку т/з, а згідно ч. 1 ст. 130 цього Кодексу установлена відповідальність, зокрема за відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиції ч. 1 ст. 122-2 і ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові судді присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.4, 2.5 ПДР, згідно яких на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил (п. 2.4) та водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 2.5), процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_3 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів керування ним т/з, що виключає наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, згідно яких, зокрема, працівник поліції повідомив ОСОБА_3 про те, що саме він був за кермом, він його бачив, ОСОБА_3 заперечував керування, а також те, що його т/з рухався та казав, що не знає хто керував.

Також, як убачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_3 пояснював працівникам поліції, що не бачив ввімкнених проблискових маячків т/з поліції, що їхав за ними, оскільки він дивився в телефон, а коли під`їхали до двору, то він вийшов з переднього пасажирського сидіння, а ОСОБА_4 з заднього, хто був за кермом не знає. Водночас, у суді першої інстанції ОСОБА_3 говорив, що після зупинки автомобіля через двері переднього пасажирського сидіння спочатку вийшов ОСОБА_4 , а потім він.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_4 пояснив, що йому зателефонували та повідомили, щоб він прийшов до магазину забрати машину. Прийшовши туди, побачив сварку між військовими, там був і ОСОБА_3 у незадовільному стані, який спав у машині. ОСОБА_4 сів за кермо та повіз ОСОБА_3 додому. На вимогу поліцейських не зупинився, бо машина була дуже тонована, він в той час будив ОСОБА_5 , в машині блимала магнітола та він не бачив, що поліція подавала вимогу про зупинку. Був на емоціях через конфлікт біля магазину. Виходив з т/з зі сторони керма, через передні пасажирські двері не виходив.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що показання надані ОСОБА_3 на відеозаписах та в суді і показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 є суперечливими та неправдивими, оскільки він є товаришем ОСОБА_3 і певним чином заінтересованим у наслідках розгляду справи на користь нього.

Вказані обставини у сукупності дозволяють зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин т/з керував саме ОСОБА_3 , так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що в постанові невірно зазначений державний номерний знак автомобіля, на якому рухався ОСОБА_3 . апеляційний суд зазначає, що така технічна описка при виготовленні тексту постанови жодним чином не спростовує доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні 16.09.2023 о 23:38 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Таким чином, ОСОБА_3 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_3 протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 і ч. 1 ст. 130 КУпАП дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності та взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 09.10.2023 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов