Справа № 686/6468/24
Провадження № 3/686/2985/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хараджа Н.В., за участю секретаря судового засідання Тарковської А.С., прокурора - Петреченко В.М. особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Куца І.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Чернівці, громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , на час вчинення помічника начальника Управління служби безпеки України у Хмельницькій області (по роботі з особливим складом) - начальника відділу кадрового забезпечення,

за ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшли матеріали про адміністративні правопорушення передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 116 від 19.03.2024 року, « ОСОБА_1 , будучи помічником начальника управління (по роботі з особовим складом) - начальником відділу кадрового забезпечення Управління служби безпеки України у Хмельницькій області (далі Начальник ВКЗ УСБУ у Хмельницькій області), являючись відповідно до підпункту «е» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». до 30.10.2023 (включно) не повідомила у встановленому законом випадку та порядку безпосереднього керівника (т.в.о. начальника УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_4.) про наявність реального конфлікту інтересів, отримавши рапорт начальника ІАВ УСБУ у Хмельницькій області 13.10.2023, у якому розглядалося питання стосовно ОСОБА_2 , який являється чоловіком останньої та близькою особою, згідно абз.4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-7 КУпАП реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

Відповідно до ч.1 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону, зобов`язані:

1)вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2)повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3)не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4)вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Службу безпеки України» від 25.03.1992 № 2229-ХІІ (далі - Закон № 2229-ХН) зазначено, що Служба безпекиУкраїни - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.

Статтею 19 Закону № 2229-ХП зазначено, що кадри Служби безпеки України складають, зокрема, співробітники-військовослужбовці.

Відповідно ст. 19-1 вищевказаного Закону співробітники Служби безпеки України зобов`язані вживати заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції .

Згідно інформації УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_1 присвоєне звання полковник.

У відповідності до підпункту «е» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи органів Служби безпеки України є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відтак ОСОБА_1 , будучи начальником ВКЗ УСБУ у Хмельницькій області є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

В ході проведення перевірки встановлено, що згідно довідки стосовно полковника ОСОБА_1 , останню відповідно до наказу Голови Служби безпеки України від 11.03.2015 №10/167-ОС призначено на посаду помічника начальника управління (по роботі з особовим складом) - начальника відділу кадрового забезпечення Управління служби безпеки України у Хмельницькій області.

Згідно посадової інструкції помічника начальника управління (по роботі з особовим складом) - начальника відділу кадрового забезпечення УСБУ у Хмельницькій області, начальник ВКЗ УСБУ у Хмельницькій області безпосередньо підпорядковується начальнику Управління.

13.10.2023 ОСОБА_1 отримала рапорт начальника ІАВ УСБУ у Хмельницькій області полковника ОСОБА_6, яким останній доповів т.в.о. начальника УСБУ в Хмельницькій області про неможливість в повному об`ємі виконання службових обов`язків у зв`язку із незадовільним станом здоров`я його підлеглим, головним спеціалістом ОАС ІАВ УСБУ у Хмельницькій області підполковником ОСОБА_2 та просить рішення керівника про направлення ОСОБА_2 на проходження військово-лікарської комісії. Т.в.о. начальника УСБУ в Хмельницькій області полковником ОСОБА_3 накладено резолюцію (ВКЗ до опрацювання).

Виходячи зі змісту резолюції «ВКЗ до опрацювання», остання означає про необхідність проведення визначених нормативно-правовими актами дій.

Відповідно до п 4.1 розділу IV Положення про медичний огляд у Службі безпеки України, затвердженого наказом ЦУ СБУ №2/ДСК від 03.01.2019.

Медичний огляд проводиться на підставі:

1) направлення на медичний огляд (додаток 7), оформленого уповноваженими посадовими особами:

Управління роботи з особовим складом СБУ (далі - УРОС), підрозділів кадрового забезпечення органу, підрозділу, закладу СБУ (далі - підрозділ кадрового забезпечення);

Служби мобілізації та територіальної оборони Центрального управління СБУ, підрозділу мобілізації та територіальної оборони органу, підрозділу, закладу СБУ;

письмової заяви у випадках, визначених у підпункті 3 пункту 6.1 розділу V! інструкції № 3.

1)Відповідно до п.п. 7 п. 5.1 розділу V Положення - військовослужбовці проходять медичний огляд на підставі направлення, оформленого УРОС, підрозділом кадрового забезпечення (далі - направлення на медичний огляд) при: погіршенні стану здоров`я відповідно до висновку лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я СБУ (далі - ЛКК) на підставі письмової інформації начальника ВМУ (ВМС) керівництву органу, підрозділу, закладу СБУ, начальника ВМС начальнику ВМУ про потребу направлення такого військовослужбовця до ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби:

у разі виявлення у військовослужбовця захворювання, наслідків поранення (травми, контузії або каліцтва), що зумовлюють непридатність його до військової служби за пунктами "а", "б" статей Розкладу хвороб, які передбачають формулювання "непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку", "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час" відповідно - при диспансеризації або під час обстеження та лікування;

при частому та тривалому лікуванні відповідно до вимог підпункту 5.1.12 пункту 5.1 глави 5 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09 квітня 2008 року № 189, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 липня 2008 року за № 589/15280;

Тобто для направлення на проведення медичного огляду, співробітники підрозділів кадрового забезпечення перевіряють наявність підстав для направлення на медичний огляд.

Згідно Довідки № 72/22/201/1895 від 22.02.2024, для службового користування, ОСОБА_1 перебувала у частині щорічної основної відпусткиз 16.10.2023 по 27.10.2023. Тобто отримавши 13.10.2023 вищевказаний рапорт, у ОСОБА_1 виник обов`язок згідно п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» повідомити безпосереднього керівника, в особі т.в.о. начальника УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_4 про наявність реального конфлікту інтересів не пізніше наступного робочого дня з моменту його отримання. Оскільки ОСОБА_1 отримала вищевказаний рапорт 13.10.2023(п`ятниця) та відбула у відпустку, наступним робочим днем та крайнім терміном повідомлення є 30.10.2023.

Всупереч вищевказаним вимогам, остання самостійно вирішила здійснювати розгляд даного рапорту за резолюцією керівника (до 30.10.2023(включно) не повідомивши про наявність реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника) відбувши у відпустку, не передавши зазначений рапорт для виконання працівникам кадрового підрозділу;

Відповідно до Витягу з довідки про опитування полковника ОСОБА_4 (який являється безпосереднім керівником ОСОБА_1 ) №72/3/201/293 від 08.01.2024 для службового користування, полковник ОСОБА_1 з моменту накладення резолюції по 08.01.2024 про наявність конфлікту інтересів не повідомляла.

У даному випадку приватний інтерес ОСОБА_1 - це немайновий інтерес, зумовлений бажанням реалізувати бажання ОСОБА_2 - отримати направлення на проходження медичного огляду(ВЛК), оскількиу останньої була можливість самостійно контролювати час розгляду вказаного рапорту, здійснювати перевірку документів, прийняття рішення про направлення на ВЛК.

Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, мас виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу, Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб). Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів (п. 2.4 методичних рекомендацій НАЗК від 21.10.2022 № 13 «Суперечність міжприватним інтересом та повноваженнями»).

Згідно пп. 2.2.1 розділу 2 Методичних рекомендацій Національногоагентства з питань запобігання корупції від 21.10.2022 № 13 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» типовими обставинами та ситуаціями, що свідчать про наявність приватного інтересу чи зумовлюють його виникнення є сімейні та родинні стосунки. Бажання піклуватися про членів сім`ї, родичів є природним для кожної людини, тому відносини з такими особами є передумовою виникнення приватного інтересу.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта;

Реалізуючи повноваження, начальник ВКЗ УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_1 усупереч публічному інтересу надала перевагу приватному, обумовленому бажанням покращити становите чоловіка, самостійно прийнявши рішення про розгляд рапорту від 13.10.2023 який стосувався безпосереднього його та про наявність реального конфлікту інтересів до 30.10.2023 включно не повідомила.

Отже, приватний інтерес ОСОБА_1 превалював над публічним інтересом, у зв`язку з чим між приватним інтересом останньої(бажанням покращити становище чоловіка) та її службовими повноваженнями, виникла суперечність.

13.10.2023, перебуваючи в м. Хмельницький, між приватним інтересом ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями виник реальний конфліктінтересів, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, про який в термін не пізніше наступного робочого дня (що в випадку ОСОБА_1 до 30.10.2023 включно) безпосереднього керівника повідомлено не було.

Таким чином, помічник начальника управління (по роботі з особовим складом) - начальник відділу кадрового забезпечення Управління служби безпеки України у Хмельницькій області ОСОБА_1 , являючись відповідно до підпункту «е» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», до 30.10.2023(включно) не повідомила у встановленому законом випадку та порядку безпосереднього керівника (т.в.о. начальника УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_4 ) про наявність реального конфлікту інтересів, отримавши рапорт начальника ІАВ УСБУ у Хмельницькій області від 13.10.2023, у якому розглядалося питання стосовно ОСОБА_2 , який являється чоловіком останньої та близькою особою, згідно абз.4 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.»

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 117 від 19.03.2024 року, « ОСОБА_1 , будучи помічником начальника управління( по роботі з особовим складом) - начальником відділу кадрового забезпечення Управління служби безпеки України у Хмельницькій області (далі начальник ВКЗ УСБУ у Хмельницькій області), являючись відповідно до підпункту «е» пункту 2 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 3 ч 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видала (підписала) 31.10.2023 направлення на медичний огляд(ВЛК) підполковнику ОСОБА_2 , який являється чоловіком останньої та близькою особою, згідно абз.4 ч.1 ст 1 ЗУ «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративно правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-7 КУпАП реальний конфлікт інтересів - суперечність міжприватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначенихповноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, шо виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 Закону, зобов`язані:

1)вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2)повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3)не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4)вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Частиною І статті 1 Закону України «Про Службу безпеки України» від 25.03.1992 № 2229-ХН (далі - Закон № 2229-Х1І) зазначено, шо Служба безпеки України - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.

Статтею 19 Закону № 2229-ХИ зазначено, що кадри Служби безпеки України складають, зокрема, співробітники-військовослужбовці.

Відповідно ст. 19-1 вищевказаного Закону співробітники Служби безпеки України зобов`язані вживати заходів шодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно інформації УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_1 присвоєне звання полковник.

У відповідності до підпункту «е» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи органів Служби безпеки України є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відтак ОСОБА_1 , будучи начальником ВКЗ УСБУ у Хмельницькій області є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

В ході проведення перевірки встановлено, що згідно довідки стосовно полковника ОСОБА_1 , останню відповідно до наказу Голови Служби безпеки України від 11.03.2015 №10/167-ОС призначено на посаду помічника начальника управління(по роботі з особовим складом) - начальника відділу кадрового забезпечення Управління служби безпеки України у Хмельницькій області.

13.10.2023 ОСОБА_5 отримала рапорт начальника ІАВ УСБУ у Хмельницькій області полковника ОСОБА_6 , яким останній доповів т.в.о, начальника УСБУ в Хмельницькій області про неможливість в повному об`ємі виконання службових обов`язків у зв`язку із незадовільним станом здоров`я його підлеглим, головним спеціалістом ОАС ІАВ УСБУ у Хмельницькій області підполковником ОСОБА_2 та просить рішення керівника про направлення ОСОБА_2 на проходження військово-лікарської комісії. Т.в.о. начальника УСБУ в Хмельницькій області полковником ОСОБА_3 накладено резолюцію (ВКЗ до опрацювання).

Виходячи зі змісту резолюції «ВКЗ до опрацювання», остання означає про необхідність проведення визначених нормативно-правовими актами дій.

Відповідно до п 4.1 розділу IV Положення про медичний огляд у Службі безпеки України, затвердженого наказом ЦУ СБУ №2/ДСК від 03.01.2019.

Медичний огляд проводиться на підставі:

1) направлення на медичний огляд (додаток 7), оформленого уповноваженими посадовими особами:

Управління роботи з особовим складом СБУ (далі - УРОС), підрозділів кадрового забезпечення органу, підрозділу, закладу СБУ (далі - підрозділ кадрового забезпечення);

Служби мобілізації та територіальної оборони Центрального управління СБУ, підрозділу мобілізації та територіальної оборони органу, підрозділу, закладу СБУ;

письмової заяви у випадках, визначених у підпункті 3 пункту 6.1 розділу VI Інструкції № 3.

1) Відповідно до п.п. 7 п. 5.1 розділу V Положення військовослужбовці проходять медичний огляд на підставі направлення, оформленого УРОС, підрозділом кадрового забезпечення (далі - направлення на медичний огляд) при: погіршенні стану здоров`я відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я СБУ (далі - ЛКК) на підставі письмової інформації начальника ВМУ (ВМС) керівництву органу, підрозділу, закладу СБУ, начальника ВМС начальнику ВМУ про потребу направлення такого військовослужбовця до ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби:

у разі виявлення у військовослужбовця захворювання, наслідків поранення (травми, контузії або каліцтва), що зумовлюють непридатність його до військової служби за пунктами «а». «б» статей Розкладу хвороб, які передбачають формулювання "непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку", "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час" відповідно - при диспансеризації або під час обстеження та лікування;

при частому та тривалому лікуванні відповідно до вимог підпункту 5.1.12 пункту 5.1 глави 5 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09 квітня 2008 року №189 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 липня 2008 року за №589/15280;

Тобто для направлення на проведення медичного огляду, співробітникипідрозділів кадрового забезпечення перевіряють наявність підстав для направлення на медичний огляд.

Згідно Довідки № 72/22/201/1895 від 22.02.2024, для службового користування, ОСОБА_1 перебувала у частині щорічної основної відпустки з 16.10.2023 по 27.10.2023. Тобто отримавши 13.10.2023 вищевказаний рапорт, остання самостійно вирішила здійснювати розгляд даного рапорту за резолюцією керівника та відбула у відпустку, не передавши зазначений рапорт для виконання працівникам кадрового підрозділу.

У подальшому 31.10.2023 полковник ОСОБА_1 видала (підписала) направлення на медичний огляд(ВЛК) до ВМС ВМУ в УСБУ у Хмельницькій області підполковнику ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 5.1 розділу V наказу 2/ДСК військовослужбовці проходять медичний огляд на підставі направлення, оформленого підрозділом кадрового забезпечення. Згідно п. 5.6 співробітники, що оформлюють направлення на медичний огляд та забезпечують його реєстрацію у журналі обліку направлень військовослужбовців на медичний огляд, інформують безпосередніх начальників військовослужбовця та осіб, які тимчасово виконують їх обов`язки, про необхідність отримання такого направлення та щодо організації прибуття такого військовослужбовця для проходження медичного огляду. Відповідно до п.5.7 Наказу військовослужбовець зобов`язаний прибути до закладу охорони здоров`я СБУ у термін, визначений безпосереднім начальником, та відображений у направленні на медичний огляд.

Згідно виданого ОСОБА_1 направлення від 31.10.2023 підполковнику ОСОБА_1 , дату прибуття на медичний огляд не зазначено, реєстрацію у журналі обліку направлень військовослужбовців на медичний огляд здійснено лише 11.12.2023.

Відповідно до п.п. 7 п. 5.1 розділу V Положення - військовослужбовці проходять медичний огляд на підставі направлення, оформленого УРОС, підрозділом кадрового забезпечення (далі - направлення на медичний огляд) при: погіршенні стану здоров`я відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я СБУ (далі - ЛКК) на підставі письмової інформації начальника ВМУ (ВМС) керівництву органу, підрозділу, закладу СБУ, начальника ВМС начальнику ВМУ про потребу направлення такого військовослужбовця до ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

Згідно пояснень начальника ВМС ВМУ СБУ в УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_8 від 23.02.2024 встановлено, що 06.12.2023 до медичного закладу звернувся ОСОБА_7 із направленням на медичний огляд, стосовно придатності військовослужбовця за 4 графою до подальшого проходження військової служби. Дата направлення зазначена 31.10.2023. Номеру направлення зазначено не було, так як і дату, на яку потрібно явитися для проходження огляду. ВМС ВМУ СБУ в УСБУ у Хмельницькій області висновки лікарсько-консультативної комісії про погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 не видавались. Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 видала направлення на проходження медичного огляду без перевірки та та отримання підтвердження наявності належної підстави, а саме висновку лікарсько-консультативної комісії закладу.

У даному випадку приватний інтерес ОСОБА_1 - це немайновий інтерес зумовлений бажанням реалізувати бажання ОСОБА_2 - отримати направлення на проходження медичного огляду(ВЛК), оскільки у останньої була можливість самостійно прийняти рішення, щодо перевірки необхідних документів, встановлення наявності підстав для прийняття рішення про направлення на ВЛК чи у відмові в такому.

Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу. Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу. (власних інтересів, інтересів близьких осіб). Тому навіть за умови, що особа маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупередженірішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів. (п. 2.4 методичних рекомендацій НАЗК від 21.10.2022 №13«Суперечність між приватним інтересом та повноваженнями»).

Згідно пп. 2.2.1 розділу 2 Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції від 21.10.2022 № 13 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» типовими обставинами та ситуаціями, що свідчать про наявність приватного інтересу чи зумовлюють його виникнення є сімейні та родинні стосунки. Бажання піклуватися про членів сім`ї, родичів є природним для кожної людини, тому відносини з такими особами є передумовою виникнення приватного інтересу.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина(дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта;

Реалізуючи повноваження, начальник ВКЗ УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_1 усупереч публічному інтересу надала перевагу приватному, обумовленому бажанням покращити становище чоловіка, самостійно прийнявши рішення про видання(підписання) 31.10.2023 направлення на проходження медичного огляду(ВЛК) своєму чоловіку ОСОБА_2 , чим вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Отже, приватний інтерес ОСОБА_1 превалював над публічним інтересом, у зв`язку з чим між приватним інтересом останньої(бажанням покращити становище чоловіка) та її службовими повноваженнями, виникласуперечність.

31.10.2023, перебуваючи в м. Хмельницький, між приватним інтересом ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями виник реальний конфлікт інтересів, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, в умовах якого було прийнято вказане рішення.

Таким чином, помічник начальника управління (по роботі з особовим складом) - начальник відділу кадрового забезпечення Управління служби безпеки України у Хмельницькій області ОСОБА_1 , являючись відповідно до підпункту «е» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 І Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видала(підписала) 31.10.2023 направлення на медичний огляд (ВЛК) підполковнику ОСОБА_2 , який являється чоловіком останньої та близькою особою, згідно абз.4 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.»

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.03.2024 року зазначені справи про адміністративні правопорушення були об`єднані судом в одне провадження.

У судовому засіданні прокурор зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, просив визнати її винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, призначити стягнення відповідно до вимог ст. 36 КУпАП у виді штрафу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. ч. 1, 2 ст. 172-7КУпАП та просила закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення. Так ОСОБА_1 зазначила, що вона з 15 березня 2015 року до 11 грудня 2023 року, займала посаду помічника начальника управління (по РОС) - начальника відділу кадрового забезпечення УСБУ у Хмельницькій області. З 28 лютого 2022 року її чоловік ОСОБА_2 призваний на військову службу по мобілізації до УСБУ у Хмельницькій області. На виконання розпорядження Голови Служби безпеки України в листопаді-грудні 2022 року було видано направлення про проходження ВЛК 31 військовослужбовцю УСБУ у Хмельницькій обл., в тому числі направлення на ВЛК було видано її чоловіку ОСОБА_2 , який 09 березня 2023 року закінчив проходити ВЛК та отримав довідку №92 про те, що він є обмежено придатним до військової служби. Керівнику регіонального органу полковнику ОСОБА_4 , було достеменно відомо про те, що ОСОБА_2 є її чоловіком, оскільки неодноразово у розмовах вона вказувала, що ОСОБА_2 є її чоловіком, та полковник ОСОБА_4 зазначав про це, цікавлячись зокрема станом його здоров`я.

Близько 17 год. 40 хв. 13 жовтня 2023 року в приймальні керівника УСБУ у Хмельницькій області нею отримано рапорт начальника Інформаційно-аналітичного підрозділу УСБУ у Хмельницькій обл. щодо направлення ОСОБА_2 для проходження ВЛК. На даному рапорті була наявна резолюція т.в.о. начальника УСБУ у Хмельницькій області «ВКЗ/До опрацювання». Тобто з суті резолюції вона зрозуміла, що їй необхідно видати направлення на проходження військово-лікарської комісії. Зайшовши до кабінету начальника УСБУ в Хмельницькій вона уточнила у нього, що їй потрібно зробити із даним рапортом, на що отримала відповідь: «Мені і так багато розповідали про вашого чоловіка, тому направляйте його на ВЛК». Після чого, розпочала власну доповідь.У свою чергу, робочий день триває до 18-тої години та, затримавшись на доповіді того дня, вона не встигла видати ОСОБА_2 направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії.З 16 жовтня 2023 року до 27 жовтня 2023 року включно вона перебувала у щорічній відпустці, у зв`язку із чим ОСОБА_2 не видавалось направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії.30 жовтня 2023 року, після того як вона вийшла на службу після закінчення частини щорічної відпустки, вона уточнила у т.в.о. начальника УСБУ в Хмельницькій області щодо направлення ОСОБА_2 на медичний огляд військово-лікарської комісії, та отримала усний наказ керівника направити ОСОБА_2 на медичний огляд військово-лікарської комісії повторно. 31 жовтня 2023 року, тобто в другий робочий день, вона видала направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії ОСОБА_2 .При цьому, звертає увагу, що згідно з Положенням про медичний огляд у Службі безпеки України, у неї відсутня інша можливість поведінки, окрім як видати співробітнику направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії. Так, вона не наділена повноваженнями відмовити у видачі направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії та не має повноважень щодо вирішення питання про фактично видачу/невидачу направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії. У разі надходження рапорту із резолюцією керівника, вона згідно з Положенням про медичний огляд у Службі безпеки України, зобов`язана вчинити лише одну дію - видати направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії.Вона не наділена жодною можливістю приймати рішення, у неї відсутні дискреційні повноваження та будь яка можливість вчинити дії на її розсуд. Враховуючи вказане, вважає, що відсутній будь-який конфлікт інтересів між її службовими повноваженнями та сімейним статусом, оскільки у даному випадку вона виконувала технічну функцію та була позбавлена можливості приймати рішення.Видаючи направлення ОСОБА_2 вона фактично виконувала приписи Положення про медичний огляд у Службі безпеки України, та виконувала наказ т.в.о. начальника УСБУ у Хмельницькій області, якому вона як військовослужбовець зобов`язана коритись. У зв`язку чим, не вважаючи, що наявний конфлікт інтересів (реальний чи потенційний) вона не повідомляла та не намагалася повідомляти керівника чи НАЗК про наявний конфлікт інтересів, а також не вчиняла жодних дій щодо його усунення. Аналогічні пояснення вона виклала в письмовій формі.

Захисник - адвокат Куц І.О. в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_1 та додав що у протоколах про адміністративні правопорушення чітко не визначено, що саме вчинила ОСОБА_1 - дію чи прийняла рішення. В судовому засіданні стороною звинувачення не доведено наявність в неї реальної чи потенційного конфлікту інтересів, а також наявність в неї дискреційних повноважень, у зв`язку з чим просив закрити провадження по справі за відсутності події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Незважаючи на невизнання провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, повністю підтверджується всебічно дослідженими в судовому засідання наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона працює начальником військової медичної служби ВМУ УСБУ в Хмельницькій області. Положенням про медичний огляд у Службі безпеки України передбачено 10 підстав для проходження медичного огляду. У жовтні та листопаді 2023 року ОСОБА_2 з метою проходження відповідного медичного огляду до медичної служби не звертався та будь-яких документів з цього приводу до медичної служби не надходило. В грудні 2023 року ОСОБА_2 звернуся із направлення для медичного огляду, яке було датовано 31.10.2023 року. Відповідно до вимог нормативних актів, у вказаному направленні мало бути зазначено строк явки для огляду та підстави, проте у цьому направленні це зазначене не було. ОСОБА_2 мав би звернутися для огляду в найкоротшіші строки, але не пізніш 30 днів. Проте вказане ним зроблене не було. Після звернення, його було направлено до медичної лікарської комісії. Зазначила, що рішення про видачу направлення та зазначення в ньому підстав для медичного огляду та строки звернення приймає виключно кадрова служба. Керівник УСБУ може надавати лише резолюцію на відповідному рапорті для опрацювання, після того за наявністю відповідних підстав кадровою службою видається відповідне направлення, яке може бути підписане керівником кадрової служби чи його заступником, а у разі відсутності для цього підстав складається відповідний рапорт чи доповідається керівнику УСБУ.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що з травня 2023 року він працює на посаді т.в.о. начальника УСБУ в Хмельницькій області. 13.10.2023 року до нього звернувся із рапортом його заступник ОСОБА_9 , та повідомив, що в його підпорядкуванні знаходиться ОСОБА_2 , який останнім часом має проблеми зі здоров`ям. У зв`язку з чим просив розглянути питання про видачу йому направлення на медичний огляд. Розглянувши цей рапорт свідок поставив резолюцію «До ВКЗ на опрацювання» й віддав цей рапорт заступнику для передачі до кадрової служби. Додатково зазначив, що до повноважень начальника УСБУ в Хмельницький області не входить прийняття рішень та видача направлень для проходження медичного обліку, це є виключною компетенцією кадрової служби, тож він лише передає за відповідним зверненням отриманні матеріали для опрацювання та подальшої доповіді. Того для до нього дійсно заходила ОСОБА_1 , доповідала з робочих питань, проте жодних питань з приводу її чоловіка ОСОБА_2 вони не обговорювали, жодних заяв ані усних, ані письмових від ОСОБА_1 щодо наявності в неї конфлікту інтересів не надходило. Будь-яких вказівок чи наказів їй з приводу видачі вказаного направлення ані в усній формі, ані в письмовій формі він не надавав. Десь у грудні 2023 року він згадав про вказаний рапорт, та почав цікавитися, чи пройшов ОСОБА_2 медичний огляд. Внаслідок чого було з`ясовано, що вказане направлення датовано 31.10.2023 року , проте в журналі не зареєстроване, ОСОБА_2 для проходження медичного огляду не з`являвся, у зв`язку чим було призначене відповідне службове розслідування з цього приводу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що дійсно він є чоловіком ОСОБА_1 . Він та його дружина працювали в УСБУ в Хмельницькій області. У січні 2023 року після операції на серці та реабілітації на підставі медичного огляду його було визнано обмежено придатним до служби, але він продовжив працювати у вказаній установі. Особливих скарг на здоров`я не висловлював, хоча в нього були іноді панічні атаки, особливо в нічній час, про що він у вересні 2023 року повідомив співробітників. Крім того в січні 2023 року він просив керівництво надати йому час для освоєння комп`ютерної техніки для продовження роботи. До керівництва з приводу стану здоров`я не звертався, вважав, що є придатним до служби, тому проходити медичний огляд не бажав, оскільки не вбачав для цього причин. Вперше дізнався про направлення його для медичного огляду 31.10.2023 року, коли в кабінеті ОСОБА_1 він отримав відповідне направлення. Для проходження відповідного медичного огляду у листопаді 2023 року не звертався, бо був завантажений по роботі, але декілька разів з цього приводу його питав безпосередній керівник. Звернувся для медичного огляду лише у грудні 2023 року, пройшов ВЛК, де його було визнано непридатним до служби за станом здоров`я та звільнено у відставку, у зв`язку з чим його дохід (пенсія) зменшився майже в чотири рази, порівняно із зарплатою, яку він отримував за місцем роботи. Щодо несвоєчасного проходження медичного огляду його було притягнуто до відповідальності. Притягнення до відповідальності та визнання його непридатним до служби не оспорював.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень, підтверджується всебічно дослідженими в їх сукупності в судовому засіданні протоколами про адміністративне правопорушення №№ 116 та 117 - від 19.03.2024 року, нетаємно; копією наказу УСБУ №233/ДСК від 05.12.2023 року, для службового користування, Прим.№1; копією витягу з наказу № 256-ОС/дск від 29.12.2023 року, для службового користування, Прим.№1; копією витягу з наказу №6-ОС/дск від 28.02.2022 року, для службового користування, Прим.№2; витягом з висновку за результатами службової перевірки №72/3/201/300дск від 08.01.2024 року, для службового користування, Прим.№2; витягом з посадових інструкцій №72/11/201/1138дск від 08.01.2024 року, для службового користування, Прим.№1; витягом з довідки про опитування полковника ОСОБА_4 №72/3/201/293 від 08.01.2024 року, для службового користування, Прим.№2; копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 11.12.2023 року, нетаємно; копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 11.12.2023 року, нетаємно; копією рапорту №72/20/193/473 від 05.12.2023 року, нетаємно; копією рапорту ОСОБА_10 від 12.12.2023 року, нетаємно; копією направлення на медичний огляд від 31.10.2023 року, нетаємно; копією рапорту ОСОБА_11 від 13.10.2023 року, нетаємно; копією свідоцтва про укладення шлюбу I- НОМЕР_1 від 04.09.1994 року, нетаємно; копією журналу № 67 обліку направлень військовослужбовців на медичний огляд, нетаємно; службовою характеристикою №72/3/202/340 від 10.01.2024 року, нетаємно; довідкою №72/11/201/1139 від 31.01.2024 року, для службового користування, Прим.№1; довідкою стосовно полковника ОСОБА_1 від 15.02.2024 року, для службового користування, Прим.№1; копією витягу з наказу № 2/ДСК від 03.01.2019 року, для службового користування, Прим.№4; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.02.2024 року, нетаємно; письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 23.02.2024 року, нетаємно; письмовими поясненнями ОСОБА_12 від 23.02.2024 року, нетаємно.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, відповідно до ч. 1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

В статті 1 наведеного Закону міститься визначення термінів, наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням; правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Положення статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» надає визначення: близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Вимогами частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки стосовно полковника ОСОБА_1 , останню відповідно до наказу Голови Служби безпеки України від 11.03.2015 №10/167-ОС призначено на посаду помічника начальника управління (по роботі з особовим складом) - начальника відділу кадрового забезпечення Управління служби безпеки України у Хмельницькій області.

Згідно посадової інструкції помічника начальника управління (по роботі з особовим складом) - начальника відділу кадрового забезпечення УСБУ у Хмельницькій області, начальник ВКЗ УСБУ у Хмельницькій області безпосередньо підпорядковується начальнику Управління.

Згідно з п.п. «е» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи органів Служби безпеки України є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відтак ОСОБА_1 , будучи начальником ВКЗ УСБУ у Хмельницькій області є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією. Вказаний факт сторонами не оспорюється.

Згідно з п.п. 2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 04.09.1994 року встановлено, що згідно з актовим записом про шлюб № 19 від 04.09.1994 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказаний факт сторонами не оспорюється.

Тобто, в розумінні ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є близькою особою (чоловіком) ОСОБА_1 , на яку поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VІІ особи, зазначені у пунктах 1 і 2 ч. 1 ст. З цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі-Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів, відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону №1700 - VII, це - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VІІ, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до Методичних рекомендацій НАЗК «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» від 21.10.2022 року № 13 При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення. Бажання піклуватися про членів сім`ї, родичів є природним для кожної людини, тому відносини з такими особами є передумовою виникнення приватного інтересу. Тож у випадку спільної роботи з членами сім`ї та родичами слід звертати увагу на наявність, характер та зміст службових чи представницьких повноважень, що можуть бути реалізовані стосовно таких осіб.

Отже, враховуючі встановлені в судовому засідання обставини, та той факт, що за поясненнями ОСОБА_2 він не бажав проходити медичний огляд, а проведено медичний огляд було із значним запізненням, внаслідок чого його було визнано не придатним до служби, що потягло його звільнення з посади у відставку та істотне погіршення матеріального становища, з урахування того, що про ці обставини знала ОСОБА_1 , як керівник відповідної кадрової служби та дружина ОСОБА_2 , тож вказані обставини свідчать про наявність в неї приватного інтересу, як бажання піклуватися про члена своєї сімї та збереження відповідного матеріального становища.

Відповідно наявність у такої особи повноважень, пов`язаних з вчиненням/невчиненням дій, прийняттям рішень стосовно цих осіб утворює реальний конфлікт інтересів.

Таким чином у зв`язку із вказаним при отриманні рапорту 13.10.2023 року в ОСОБА_1 та видачі нею 31.10.2023 року направлення на медичний огляд ОСОБА_2 виник реальний конфлікт інтересів, який полягав у суперечності між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Суд відкидає доводи сторони захисту щодо відсутності приватного інтересу в ОСОБА_1 ,оскільки вони спростовуються матеріалами справи, в тому числі поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Також суд не бере до уваги зауваження сторони захисту щодо незазначення у вказаних протоколах наявність саме якого конфлікту інкримінується - реального чи потенційного, оскільки в протоколах чітко вказано наявність реального конфлікту інтересів.

Варто зазначити, що констатація наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є можливою лише у тому випадку, коли реальний конфлікт інтересів впливає на реалізацію посадовою особою своїх дискреційних повноважень.

Право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд передбачає можливість його дискреції, тобто право вибору між декількома діями чи рішеннями, що однаково є правомірними та передбачені чинним законодавством.

Згідно позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13.02.2018 року у справі №361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі №569/15527/16-а, від 20.03.2018 у справа №461/2579/17, від 20.03.2018 у справі №820/4554/17, від 03.04.2018 у справі №569/16681/16-а та від 12.04.2018 справа №826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № Я (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними повноваженнями є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

У Постанові КАС ВС від 22.12.2018 року у справі № 804/1469/17 (провадження № К/9901/43891/18) зазначається, що «на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Отже, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Аналогічна правова позиція міститься в судових рішеннях апеляційної інстанції. Зокрема постанови Київського апеляційного суду від 22.12.2023 року по справі № 363/2106/23 тощо.

Суд критично ставиться до пояснення сторони захисту щодо відсутності в ОСОБА_1 дискреційних повноважень, оскільки відповідно до матеріалів справи та пояснень свідків, саме до її повноважень входило прийняття рішення у вигляді видачі чи невидачі вказаного направлення, строків його видачі, зазначення в направленні підстав для проходження медичного огляду, термінів його проходження та вказівки особи, якій має надійти відповідь щодо проходження медичного огляду. З матеріалів справи вбачається, що реалізуючи вказані повноваження, ОСОБА_1 не було видане зазначене направлення в період з 13.10.2023 року по 31.10.2023 року, а також вказані у направлені саме ті відомості та строки, які вона вбачала за доцільне.

Доводи сторони захисту щодо дій ОСОБА_1 в межах виконання наказу т.в.о. начальника УСБУ в Хмельницькій області ОСОБА_13 не знайшло свого підтвердження при судовому розгляді, оскільки матеріли справи не містять жодних наказів або інших розпорядчих документів, які б підтвердили, що ОСОБА_13 надав відповідний наказ чи вказівку ОСОБА_1 .. Натомість рапорт від 13.10.2023 року містить лише позначку т.в.о. начальника УСБУ в Хмельницькій області ОСОБА_13 «До ВКЗ на опрацювання». Сам же ОСОБА_13 , будучі під присягою свідка, в судовому засіданні не підтвердив надання ним будь-яких наказів чи вказівок, й взагалі спілкування із ОСОБА_1 з цього приводу.

Інші матеріли справи також не містять достовірних та повних відомостей щодо наявності наказу чи вказівки з боку ОСОБА_13 . ОСОБА_1 щодо видачі направлення для проходження медичного огляду ОСОБА_2 ..

Факт не повідомлення безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів у порядку та строки, визначені Законом України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 та її захисником не оспорюється, оскільки за її показами вона не вбачала та не вбачає наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів, тож відповідних дій на його усунення чи повідомлення у встановлені строки та порядку не вчиняла.

За вищезазначених обставин, ОСОБА_1 , перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів, не повідомила безпосереднього керівника (т.в.о. начальника УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_14.) про наявність реального конфлікту інтересів у порядку та строки, визначені Законом України «Про запобігання корупції», і всупереч п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 31.10.2023 року видала (підписала) направлення на медичний огляд (ВЛК) підполковнику ОСОБА_2 . Невиконання вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.172-7 КУпАП- як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та за ч.2ст.172-7 КУпАП- як вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів та вона має нести відповідальність за санкціями цих статей.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги обставини характер і спосіб вчинених правопорушень, його особу, ступінь вини, відсутність пом`якшувальних та обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення останньою нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33- 36, 172-7, 251, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілою, її представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа