ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/6729/24
провадження № 3/753/2739/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ВАВ №576057 від 01 квітня 2024 року, ОСОБА_1 31 березня 2024 року близько 02 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності дітей вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав, погрожував, залякував та переслідував, у зв`язку із чим викликав у останньої побоювання за життя, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

В судове засідання, яке відбулося 18.04.2024, з`явились правопорушник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Євсєєв Вячеслав Володимирович, потерпіла ОСОБА_2 та її представник - адвокат Панова Ірина Юріївна.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. На підтвердження своїх доводів надав письмове клопотання у якому зазначив, що вони з дружиною перебувають у конфліктних стосунках, оскільки мають намір розлучитися, при цьому, спільної позиції щодо подальшого життя, виховання дітей та розподілу майна вони дійти не можуть. Так, ОСОБА_1 31.03.2024 повернувшись з роботи додому, а саме о 03:15 год. (вказав, що працює лікарем аритмологом в Державній установі «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М. М. Амосова»), оскільки проводив термінову операцію до 02:40 год., та побачивши, що діти сплять у своїй кімнаті, пішов до кімнати, де спала його дружина. Проте, приблизно о 03:30 год., між ними стався черговий конфлікт через розлучення. Вказаний конфлікт відбувся без присутності дітей, так як вони спали у своїй кімнаті, при цьому, ОСОБА_1 , щодо своєї дружини ані фізичного, ані психологічного тиску не вчиняв. Окрім того, звернув увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений працівниками поліції 01.04.2024 виключно зі слів його дружини, у якому зазначено, що 31.03.2024 близько 02:00 год. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного харектеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , зокрема словесно ображав, погрожував, залякував та переслідував, при цьому, викладене спростовується довідкою головного лікаря Державної установи Національного інституту серцево-судинної хірургії імені М. М. Амосова ОСОБА_3 , який повідомив, що ОСОБА_1 з 09:00 год. 30.03.2024 по 09:00 год. 31.03.2024 був ургентним лікарем по профілю порушення серцевого ритму. Ургенція передбачає перебування лікаря поза лікарняним закладом, але в разі потреби прибути в найкоротші терміни для проведення невідкладних оперативних втручань. 30.03.2024 о 23:50 год. в клініку каретою швидкої допомоги був доставлений ОСОБА_4 якому необхідно було провести невідкладне оперативне втручання за життєвими показами. Черговим кардіологом був викликаний ургентний фахівець ОСОБА_1 , якого було доставлено швидкою допомогою інституту для проведення оперативного втручання. Оперативне втручання проводилось з 01:30 год. до 02:00 год. 31.03.2024, після якого пацієнт був доставлений в реанімаційне відділення. 31.03.2024 о 02:40 год. ОСОБА_1 був записаний протокол оперативного втручання, після чого, швидка допомога інституту завезла останнього за адресою місця його проживання.

Таким чином, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Євсєєв В.В. наполягали на тому, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності та спростовуються вищевказаною довідкою, а відтак прохали суд закрити провадження у даній справі.

ОСОБА_2 підтвердила той факт, що вона дійсно має намір розлучитися з ОСОБА_1 , проте, останній категорично не погоджується розлучатися та постійно вказує їй, що нікуди її не відпустить. Вказала, що починаючи з початку лютого 2024 року ОСОБА_1 щодня вчиняє психологічне насильство по відношенню до неї, зокрема словесно ображає, у зв`язку із чим вона не відчуває себе у безпеці та постійно перебуває з відчуттям тривоги. Окрім того, ОСОБА_1 неодноразово розповідав дітям, що їх мати хоче від них втекти, що суттєво вплинуло на їх поведінку. Також ОСОБА_2 звернула увагу суду на те, що вона зверталася за медичною допомогою до клініки сучасної неврології «Аксімед» зі скаргами на тривожність, напруженість, відчуття страху, пригнічення настрою, порушення сну, де їй було встановлено діагноз «розлад адаптації з переважно тривожними проявами». На підтвердження своїх доводів надала письмову заяву про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, зокрема і флеш-носія на якому містяться записи її розмови з чоловіком під час яких він вчиняє домашнє насильство в сім`ї.

Представник ОСОБА_2 - авдокат ОСОБА_5 підтримала доводи своєї довірительки, а також обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №576057 від 01.04.2024, а також які викладені у заяві потерпілої на підставі якої було складено вказаний протокол.

Вислухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №576057 від 01 квітня 2024 відповідно до якого ОСОБА_1 , 31 березня 2024 року близько 02 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності дітей вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав, погрожував, залякував та переслідував, у зв`язку із чим викликав у останньої побоювання за життя.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 01.04.2024 у якій вона прохала притягнути до відповідальності її чоловіка, який систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство, яке виражається у словесних образах, погрозах, залякуванні та переслідуванні. Також в матеріалах справи містяться її письмові пояснення у яких вона підтверджує обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також підтверджує, що між нею та ОСОБА_1 виникають конфлікти, оскільки вона хоче з ним розлучитися, а він ні. Окрім того, у вказаних поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що вночі 31 березня 2024 року о 02:00 год. ОСОБА_1 забрав її телефон, після чого, підібрав пароль від її телефону та почав дивитися її месенджери, пошукові запити в інтернеті.

При цьому, суд зазначає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення спростовуються долученою до клопотання про закриття провадження у справі довідкою, яка була видана на адвокатський запит ОСОБА_6 . головним лікарем Державної установи Національного інституту серцево-судинної хірургії імені М. М. Амосова ОСОБА_7 , який повідомив, що ОСОБА_1 проводив оперативне втручання для ОСОБА_8 у період з 01:30 год. до 02:00 год. 31.03.2024, після чого, останнім, того ж дня о 02:40 год. було написано протокол оперативного втручання.

Таким чином, 31.03.2024 о 02:00 год. ОСОБА_1 був відсутній за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак вказане свідчить, що останній у вказаний день та час не вчиняв домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 .

Окрім того, варто зазначити, що в матеріалах справи також міститься рапорт інспектора Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 01.04.2024 у якому зазначено, що під час добового чергування до сектору протидії домашньому насильству Дарницького УП ГУНП у м. Києві звернулась гр. ОСОБА_2 , яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 в присутності дітей вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: словесно ображав, словесно погрожував, залякував, переслідував, внаслідок чого викликав у неї побоювання за життя. Дата скоєння домашнього насильства: 01.04.2024 о 19:15:00 год. По даному факту відносно кривдника складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП серії ВАВ 576057 та винесено терміновий заборонний припис серії АА 374209 із зобов`язанням залишити місце проживання дружини. Даний факт зафіксовано на бодікамери №129, 127.

Крім того, суд зауважує, що у рапорті інспектора, зокрема у розділі «завдання по події» зазначено наступне:

- патруль (Берег-МГР-002 ТВП Д/Н 8078 Дарницьке УП);

- відправлено (01.04.2024 о 15:15:46 Ратушняк);

- прийняв (01.04.2024 о 19:16:48 Сьомін);

- прибув (01.04.2024 о 19:17:00 Сьомін);

- виконано (підтвердив рапорт 01.04.2024 о 19:37:11 Єгоров).

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що невстановлена подія відбулася 01.04.2024 о 19:15 год., а відтак вказане спростовує викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Також суд зауважує, що будь-які відеозаписи з бодікамер працівників правоохоронних органів, зокрема як то зазначено в рапорті інспектора №129, 127, в матеріалах справи відсутні.

Щодо наданого ОСОБА_2 флеш-носія на якому зафіксовані розмови між нею та ОСОБА_1 , які підтверджують вчинення останнім домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , суд зазначає, що такі розмови проводились у невстановленому місці та часі, а відтак наданий доказ не може бути прийнятий судом до уваги.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , 31.03.2024 вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 , а відтак оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, в тому числі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не підтверджена наявними у справі доказами, у зв`язку із чим у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи положення п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити.

В свою чергу, суддя враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись стст. 1, 23, 24, 28, 33-35, 38, 124, 247, 251, 252, 283-285, 321 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.