КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/2374/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Сороки М.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, за правилами ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Сорока М.В.в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження в цій частині закрити, у зв`язку із відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд в установленому законом порядку та не направили його до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду, з метою виявлення у водія транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім цього, захисник зазначає, що час керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсності. Зокрема, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що поліцейські виявили ОСОБА_1 ,який, за їх твердженням, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння о 20 год. 07 хв. Проте у протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 275870 від 01.12.2023 вказано, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-BenzCLS, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, о 19 год. 30 хв. Із вказаного слідує, що працівники поліції не могли виявити водія о 19 год. 30 хв., так як він іще не перебував в цей час на місці події.

Також звертає увагу суду на те, що направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке містить в матеріалах справи від 01.12.2023,також не доводить винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що в суді першої інстанції він неодноразово заявляв клопотання про виклик свідків та про закриття провадження, проте суд залишив їх без задоволення.

За результатами апеляційного перегляду захисник просить постанову суду в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у цій частині відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши викладені у ній доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції здійснює перегляд справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги.

Встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та правова кваліфікація його дій за ст.124 КУпАП не оспорюються та не оскаржуються, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 01 грудня 2023 року близько 19 год. 30 хв.,керував по вул. Волошкова, 24/47 в селі Софіївська Борщагівка Бучанського р-нуКиївської обл. транспортним засобом Mercedes-BenzCLSд.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився. Своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

За оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що в установленому судом місці та час керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР від проходження вустановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Викладені в протоколі від 01.12.2023 року обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що поліцейськими, у зв`язку з встановленими ознаками алкогольного сп`яніння, було запропонованоОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці, або в закладі охорони здоров`я. Останній від такого огляду відмовився в присутності двох свідків.

Всупереч доводам захисника, в матеріалах справи міститься направлення на огляд в Ірпінській центральній міській лікарні, проте від проходження такого огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с.5).

Оскільки ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В той же час суд апеляційної інстанції вважає, що доводи захисника про наявність розбіжностей у зафіксованому часі в протоколі та відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не свідчать про незаконність судового рішення та не можуть бути безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки ОСОБА_1 не заперечується той факт, що він був зупинений працівниками поліції та йому пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо наявного в матеріалах справи направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то воно було складене відповідно до вимог пункту 8 розділу IIІнструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У графі «Результати огляду» зазначено «не проводився», що означає, що водій відмовився від огляну на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а тому до закладу охорони здоров`я поліцейськими доставлений не був.

Щодо доводів захисника ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції не розглядались його клопотання про виклик свідків та закриття провадження, тоскористатись правом заявляти такі клопотання захисник мав можливість в суді апеляційної інстанції. Крім того, в ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_2 відмовився від свого клопотання про виклик свідків.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, за правилами ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Сороки М.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз