Справа № 182/2252/24
Провадження № 3/0182/1219/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2024 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Клименко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з СЮП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає у АДРЕСА_1 , за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Обставини, встановлені під час розгляду справи

ОСОБА_1 13.04.2024 близько 13.30 год., знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених законодавством (ст. 150 Сімейного кодексу України) обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 08.01.2024 по 13.04.2024 не відвідує дистанційні заняття у синхронному режимі без поважних причин, ігнорує інші форми спілкування з вчителями, не надає ніяких письмових робіт на підтвердження навчання.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , будучи належним чином сповіщеною про місце та час розгляду справи, що підтверджується її підписом у запрошенні до суду на 25.04.2024 та підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, до суду не з`явилася без поважних причин, тому суддя розглянула справу за відсутності особи за наявними доказами.

У протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 написала клопотання про розгляд справи без її участі. При цьому вказала, що з порушенням згодна.

Оцінка доказів та висновки судді

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про дитинство» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП доведена наявними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 997688 від 13.04.2024, в якому викладені обставини вчинення правопорушення; письмовим повідомленням директора Нікопольської гімназії № 10 від 04.04.2024 про те, що учень 9 класу ОСОБА_3 з 08.01.2024 не відвідує дистанційні заняття у синхронному режимі, ігнорує інші форми спілкування з вчителями, не надає ніяких письмових робіт на підтвердження навчання; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких остання свою провину визнала; копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 184 КУпАП як ухилення матері, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

При накладенні стягнення, суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, вважає, що стягнення повинно бути обране у вигляді мінімального штрафу.

Згідно з положенням ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, 221, 283, 284, ч. 1 ст. 184 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з порушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя: І. В. Клименко