Справа №760/8045/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Воронкін О.А., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з УПП у м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого фінансовим директором ТОВ «Арсенал Стархування», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2024 о 09 годині 05 хвилин м. Київ, вул. В.Гетьмана, перед Індустріальним шляхопроводом у напрямку м.Шулявська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Мерседес-Бенз державний номерний знак НОМЕР_2 не дотримався безпечного бокового інтервалу до транспортного засобу Фольксваген державний номерний знак НОМЕР_3 і здійснив зіткнення, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність, передбачена ст.124 КУпАП.

20.03.2024 о 09 годині 05 хвилин м. Київ, вул. В.Гетьмана, перед Індустріальним шляхопроводом у напрямку м.Шулявська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Мерседес-Бенз державний номерний знак НОМЕР_2 здійснив зіткнення із транспортним засобом Фольксваген державний номерний знак НОМЕР_3 і, не дочекавшись прибуття працівників поліції, місце ДТП залишив, чим порушила вимоги п. 2.10а, 2.10д Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 10, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. У судовому засіданні від 17.05.2024 ОСОБА_1 повідомив, що дізнався про ДТП від працівників поліції. Зі слів працівників поліції він, ніби то, 20.03.2024 підрізав автомобіль під Шулявським мостом. У судовому засіданні не погодився із вчиненим адміністративним правопорушенням, оскільки зіткнення не відчув, тому не думав, що він скоїв ДТП, а отже не мав наміру залишати місце події. Пошкодження, виявлені у потерпілої сторони є незначними, а матеріали справи не містять доказів реальної шкоди, спричиненої автомобілю Фольксваген. Просив суд справу відносно нього закрити, оскільки реальних збитків потерпілому не завдано, а місце ДТП він не мав наміру залишати, оскільки не відчув зіткнення. У судовому засіданні від 24.05.2024 визнав провину у вчинення ДТП, однак не визнав факт залишення місця пригоди.

Представник ОСОБА_1 - захисник Масеха Б.О. підтримав позицію ОСОБА_1 та просив суд справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, про що подав до суду письмове клопотання.

Потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ознайомившись зі своїми правами повідомив, що 20.03.2024 вранці він Їхав на роботу на своєму автомобілі Фольксваген державний номерний знак НОМЕР_3 . Рух автомобілів на дорозі був щільним та повільним через затори. Не доїжджаючи Індустріального моста він відчув зіткнення зі своїм транспортним засобом та зупинився. Він подав звуковий сигнал автомобілю, який скоїв зіткнення, однак він не зупинився. Спочатку він думав, що в нього в`їхав автомобіль БМВ, одна, переглядаючи відеозаписи з працівниками поліції стало відомо, що зіткнення скоїв автомобіль Мерседес-Бенз, який після ДТП з`їхав на смугу громадського транспорту та поїхав. Повідомив, що на його автомобілі наявні механічні пошкодження лакофарбового покриття крилі автомобілю та бампері з лівого боку автомобіля. .

Суд, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи приходить наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п.1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна,.

Диспозицією ст.122-4 КУпАП визначена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Ці норми є банкетними і при кваліфікації дій правопорушника за цими статтями необхідно керуватися спеціальними Законами.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу;

Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху водієм для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до п. 13.1. Правил дорожнього руху водієм водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пункт 2.10 Правил дорожнього руху визначає обов`язок водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, а саме:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124,122-4 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та доведена:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 854290 від 26.03.2024;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 854291 від 26.03.2024;

-схемою з місця ДТП від 20.03.2024;

-відеозаписами від 20.03.2024 та фотоматеріалами.

-рапортом щодо обставин,викладених у протоколах.

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

-свідченнями ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні.

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

При цьому суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 та його захисника, щодо відсутності істотної шкоди, спричиненої потерпілому ОСОБА_2 та відсутності у матеріалах справи доказів реальної шкоди, спричиненої автомобілю, оскільки наявність механічних пошкоджень у автомобіля Фольксваген державний номерний знак НОМЕР_3 встановлена схемою ДТП, доданою до протоколу.

Суд, також, не погоджується із доводами ОСОБА_1 та його захисника про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП у зв`язку із тим, що не мав умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, оскільки не відчув зіткнення з огляду на таке.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо - транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (водіями транспортних засобів або іншими учасниками дорожнього руху).

При цьому склад даного адміністративного правопорушення є формальним, тобто настання суспільно небезпечних наслідків для кваліфікації даного правопорушення не обов`язкове.

Суд, також, зауважує, що суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

В даному випадку наявний непрямий умисел ОСОБА_1 на вчинення даного адміністративного правопорушення, тому відсутні підстави для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях прямого умислу.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124,122-4 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та, будучі водієм транспортного засобу, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також, порушивши вимоги п.п. 2.10 «а», 2.10 «д» Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП., тобто залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан: відповідно до протоколу ОСОБА_1 працює, раніше до адміністративної відповідальності притягувався.

Обставин, що згідно ст.ст. 34-35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, так у даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу та майновий стан правопорушника, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, а також - характеру та суспільної небезпеки вчинених нею правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу в дохід держави, передбаченого санкцією ст. 122-4 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, 124, 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

-за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

-за ст. 124 КУпАП у виді призначити стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300);

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0026010, Код класифікації доходів бюджету22030101).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя О.А.Воронкін