Справа № 148/341/24
Провадження № 33/801/459/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дамчук О. О.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., за участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянув в апеляційну скаргу адвоката Мовчана В. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 10 лютого 2024 року о 01:05 год по вул. Пушкіна в м. Тульчині Вінницької області, він керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Alcotest Drager 7510». Результат огляду 0,36 ‰.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду на стан сп`яніння, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Мовчан В. В., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

судом першої інстанції не досліджено докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення;

протокол про адміністративне правопорушення складено посадовою особою, яка не приймала участі в освідуванні ОСОБА_1 ;

витребувані судом першої інстанції докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП є недопустимими з огляду на те, що вони надані особою, яка перебувала у складі групи патрулювання та знаходилась на місці події, а тому є зацікавленою особою.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Частиною сьомою статті 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Установлено, що 10 лютого 2024 року близько 01:05 год по вул. Пушкіна в м. Тульчині Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням відеозапису. Результат огляду 0,36 ‰.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положеннями статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з пунктом 2.9. «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 3 розділу ІХ Інструкції встановлює, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі за змістом - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до частини третьої статті 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Судом установлено, що ОСОБА_1 пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, погодився з його результатами та не наполягав на проведенні повторного огляду у закладі охорони здоров`я.

Указані обставини підтверджуються власноручним підписом правопорушника на роздруківці результату тесту.

Судом було оглянуто матеріали відеофіксації з нагрудної камери працівника поліції під час виявлення правопорушення та під час проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, яке мало місце 10 лютого 2024 року.

З указаного відеозапису слідує, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . У ході спілкування працівників поліції з водієм, в останнього були виявлені типові зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Працівником поліції зафіксований огляд водія на стан сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager 7510».

Як слідує з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував вживання спиртних напоїв, а саме пива, та керування транспортним засобом.

Отже огляд на стан сп`яніння проведений відповідно до Інструкції та статті 266 КУпАП.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції вірно встановив обставини вчинення правопорушення водієм ОСОБА_1 , надав належну оцінку доказам в їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, указано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 709493 від 10 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 складено неповноважною посадовою особою не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Положеннями статей 254, 255 КУпАП встановлено, що складання протоколів про адміністративне правопорушення, зокрема, за частиною першою статті 130 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

З відповіді начальника Управління патрульної поліції у Вінницькій області Редвана Усеінова, на виконання постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 березня 2024 року, слідує, що наказом Департаменту патрульної поліції від 13 листопада 2023 року о/с № 1543 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 призначено на посаду інспектора відділення моніторингу та аналітичного забезпечення батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП.

На виконання спільного наказу ГУНП у Вінницькій області т УПП у Вінницькій області ДПП від 30 січня 2024 року № 192/9 «Про організацію створення спільних мобільних груп» в період часу з 17:00 год 09 лютого 2024 року по 05:00 год 10 лютого 2024 року створено спільну мобільну групу у складі: заступника начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Вінницькій області ДПП майора поліції Святослава Ременяка та інспектора відділення моніторингу та аналітичного забезпечення батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Ольги Крочак з визначенням зони оперативного реагування адміністративні межі Вінницької області.

Ураховуючи викладене, працівниками поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 10 лютого 2024 року близько 01:05 год було правомірно зупинено транспортний засіб марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по вул. Пушкіна в м. Тульчині Вінницької області під керуванням ОСОБА_1 та у подальшому уповноваженою на те особою, а саме інспектором відділення моніторингу та аналітичного забезпечення батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП Ольгою Крочак, складено протокол серії ААД № 709493 щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП за порушення пункту 2.9 «а» ПДР України.

Отже протокол про адміністративне правопорушення у цій справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог статті 256 КУпАП, а викладені у ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.

Протокол підписаний ОСОБА_1 , будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, останній не зазначив, з заявами про неправомірність дій указаних працівників поліції чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Відтак підстави для визнання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 709493 від 10 лютого 2024 року недопустимим доказом відсутні.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про недопустимість наданих на виконання постанови суду дозвільних документів на підтвердження законних підстав патрулювання працівників поліції 10 лютого 2024 року у межах території м. Тульчина Тульчинського району Вінницької області та на технічний прилад вимірювання, у зв`язку з тим, що документи засвідчені особою, яка була у складі патруля, а саме інспектором Святославом Ременяком, оскільки надані на виконання постанови суду першої інстанції документи не складались саме цією посадовою особою та ніяких відомостей останній до них не вносив, а лише засвідчив своїм підписом вірність їх копій.

Інші обставини на які посилається заявник та його адвокат зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за частиною першою статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Ураховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією частини першої статті 130 КУпАП.

Отже постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Мовчана В. В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ