КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Константінова К.Е.
Апеляційне провадження № 33/824/1331/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ярошенко Сергій Миколайович, на постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не надав оцінки тому факту, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом.

Вказує, що суд не оцінив критично та в сукупності відеозапис та медичні документи (висновок лікаря-нарколога та акт медичного огляду).

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. Клопотання мотивує тим, що 28 листопада 2023 року судом було проголошено рішення, однак повний текст постанови видано не було. Після цього, декілька разів ОСОБА_1 звертався до суду з проханням видати йому повний текст постанови, однак він не видався.

Вказує, що в останній день для подачі апеляційної скарги на оскаржувану постанову ОСОБА_1 подав письмову заяву про видачу йому копії повного тексту постанови, однак не отримав її.

Зазначає, що 23 січня 2024 року на електронну пошту захисника надійшла оскаржувана постанова, у зв'язку з чим подається дана апеляційна скарга.

Тому строк на оскарження вважає пропущеним з поважних причин і підлягає поновленню.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 28 листопада 2023 року, а апеляційна скарга на неї подана 26 січня 2024 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки, у матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови. Натомість, у матеріалах справи міститься супровідний лист від 18 січня 2024 року, про направлення постанови.

Отже, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови поважними та поновити вказаний строк.

В судове засідання, 20 травня 2024 року, з`явились ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ярошенко С.М., які підтримали апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимог вказаних правових норм, суд першої інстанції не з'ясував всі обставини справи та ухвалив судове рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

В обґрунтування підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до висновку, що обставини вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі фактичних даних протоколу про адміністративне правопорушення, переглянутим в судовому засіданні долученим працівниками поліції диском із відеозаписом з місця події, на якому немає жодних доказів на підтвердження позиції сторони захисту, щодо неналежного проходження ОСОБА_1 огляду у лікаря-нарколога, висновком КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду № 004275 від 10 серпня 2023 року, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Однак, суд апеляційної інстанції, не може погодитися з висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 522985 від 21 серпня 203 року, ОСОБА_1 28 липня 2023 року о 12 год. 49 хв. в м. Києві на вул. Бастіонна, 5, всупереч вимогам п. 2.9А Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, висновок КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 10 серпня 2023 року, № 004275 - ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння ( каннабіноїди ( марихуана)), що зафіксовано на бодікамеру № 470787 працівника поліції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Окрім наведених вище Закону та Інструкції № 1452/735 питання огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння також врегульовується: Кодексом України про адміністративні правопорушення; законами України «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»; постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (в редакції від 28 жовтня 2015 року).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З аналізу даної статті вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу.

Апеляційний суд бере до уваги доводи апелянта, що працівники поліції не відсторонили від керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутній доказ про передачу транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Але у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де б були зазначені ознаки наркотичного сп`яніння ,які передбачені п. 4 розділу 1 зазначеної вище інструкції (ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що і стало є однією з підстав для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Однак, в матеріалах справи міститься копія акту медичного огляду № 004275 від 28 липня 2023 року де лікар-нарколог зазначив, що після зовнішнього огляду ознаки не свідчать про наявність ознак сп'яніння, зокрема - свідомість збережена, орієнтований всебічно, мова послідовна, не порушена, шкіра тілесного кольору, рухова сфера збережена.

Проте, не зважаючи на відсутність об'єктивних ознак сп'яніння, лікар-нароклог констатує - «стан сп'яніння внаслідок вживання наркотичних речовин», а у графі заключний діагноз зазначено - «стан сп'яніння внаслідок вживання канабіноїдів (марихуана). F12 згідно МКХ-10».

Відповідно до протоколу надання медичної наркологічної допомоги, затвердженого наказом МОЗ № 681 від 21 вересня 2009 року діагностичними критеріями гострої інтоксикації канабіноїдами (F 12) є стан, що наступає після вживання канабіноїдів та призводить до розладу свідомості, сприйняття емоцій, поведінки, когнітивних або інших психофізіологічних функцій і реакцій. Порушення прямо пов`язане з безпосередньою фармакологічною дією речовини. З часом вони звичайно редуціюються, після чого настає повне одужання, за винятком випадків, коли є ускладнення, які можуть включати ушкодження тканин, травми, аспірація блювотними масами, делірій, кома, судоми тощо.

Загальними критеріями гострої інтоксикації канабіноїдами є:

G1. Є точні відомості недавнього вживання психоактивної речовини (канабіноїдів) в дозі, що є досить високою для того, щоб могла бути пояснена інтоксикація.

G2. Симптоми, які спостерігаються при інтоксикації, відповідають відомій дії певної речовини та досить виражені для того, щоб призвести до клінічних порушень рівня свідомості, когнітивних функцій, сприйняття, емоцій та поведінки.

G3. Симптоми або ознаки не можна пояснити соматичними захворюваннями або іншими психічними та поведінковими розладами.

Клінічними критеріям и гострої інтоксикації канабіноїдами є:

А. Повинні виконуватися загальні критерії для гострої інтоксикації (F12.0).

Б. Спостерігається змінена поведінка або розлади сприйняття, про що свідчить щонайменше одна ознака з таких:

1) ейфорія і розгальмованість;

2) тривога або ажитація;

3) підозрілість або параноїдне мислення;

4) відчуття уповільнення часу та/або переживання прискореного плину думок;

5) зниження здібності раціонально мислити та критично оцінювати свої вчинки;

6) порушення уваги;

7) зміна швидкості реакції;

8) слухові, зорові та тактильні ілюзії;

9) галюцинації при збереженому орієнтуванні;

10) деперсоналізація;

11) дереалізація;

12) порушення щоденної діяльності особистості.

В. Повинна бути мінімум одна з таких ознак:

1) посилення апетиту;

2) сухість у роті;

3) ін`єційованість склер;

4) тахікардія.

Але у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004275 від 28 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 у останнього не виявлено жодної ознаки, якими спостерігається змінена поведінка або розлади сприйняття, тобто гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів.

Відповідно до п.7,8,15 вищезазначеної інструкції (№ 1452/735 від 09.11.2015 р.) проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз ,який вноситься до акту медичного огляду.

Тобто, лабораторні дослідження повинні були встановити кількісне визначення вмісту наркотичного засобу та саме, якого наркотичного засобу в сечі ОСОБА_1 ( скільки нг/мл наркотичного засобу та якого саме наркотичного засобу виявлено у сечі ОСОБА_1 та чи перевищує це значення допустимого порогового рівня ), що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеню сп`яніння ОСОБА_1 .

Але у акті лабораторного дослідження № 004275 від 28 липня 2023 року лікар ОСОБА_2 дав висновок, що методом ІХА ГХ/МС виявлено канабіноїди.

Кількісного визначення наркотичного засобу та якого з наркотичного засобу з канабіноїдів - марихуани, гашиша та т.д., у акті не зазначено.

У медичній літературі визначено, що канабіноїди - група терпенфенольних сполук, похідних 2-заміщеного 5-амілрезорцина. У природі зустрічаються в рослинах родини конопляних (Cannabaceae), є діючими речовинами гашишу й марихуани. Рослинні канабіноїди є С-21 сполуками, що мають споріднену структуру. Відповідальним за психотропний ефект марихуани є дельта-9-тетрагідроканабінол, здатний селективно зв`язуватися в певних структурах головного мозку з канабіноїдними рецепторами. Рослинні канабіноїди також називають фітоканабіноїдами.

Канабіноїдами прийнято називати й синтетичні речовини, що мають споріднену з рослинними канабіноїдами структуру й аналогічні фармакологічні ефекти - такі речовини називають класичними канабіноїдами. Крім того, до канабіноїдів зараховують синтетичні речовини, які мають відмінну від фітоканабіноїдів структуру (аміноалкіліндоли, ейкозаноїди, 1,5-діарілпіразоли, хіноліни, арілсульфонаміди та ін.), але мають аналогічні фармакологічні властивості - такі речовини називають некласичними канабіноїдами. Існують також речовини, що виробляються в організмі людини та є лігандами канабіноїдних рецепторів, до них відносять анандамід і споріднені йому сполуки, які є похідними поліненасичених жирних кислот. Ці сполуки необхідні для нормального функціонування головного мозку й відповідають за низку життєво важливих функцій. У зв`язку з тим, що ці сполуки мають ендогенне походження, їх назвали ендогенними канабіноїдами, або ендоканабіноїдами.

Враховуючи , що згідно медичної літератури наркотичний засіб можна виявити через кілька місяців після вживання, так й протягом період до 1 року, то визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня (50 нг/мл -по тесту) та виду наркотичного засобу, має суттєве значення для встановлення стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме в день керування транспортним засобом 28 липня 2023 року.

Визначення кількісного вмісту наркотичного засобу відповідає також вимогам вищезазначених загальних критеріїв гострої інтоксикації канабіноїдами, а саме, що є точні відомості недавнього вживання психоактивної речовини (канабіноїдів) саме в дозі, що є досить високою для того, щоб могла бути пояснена інтоксикація.

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку, що у зв`язку з відсутністю як діагностичних критеріїв гострої інтоксикації канабіноїдами, та й відсутністю визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, виду наркотичного засобу при лабораторному дослідженні сечі ОСОБА_1 , що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеню сп`яніння ОСОБА_1 , то відсутні докази керування ОСОБА_1 28 липня 2023 року транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Норми ст. ст. 245, 280 КУпАП встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні апеляційної інстанції не добуто доказів, які б з достовірністю свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

З урахуванням вказаних норм КУпАП, а також встановлених в судовому засіданні обставин, які достовірно свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, а в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ярошенко Сергій Миколайович - задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року - скасувати. Провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.В. Мережко