Справа № 646/4449/24
Провадження № 3/646/2320/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

24.04.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі судді Глоби М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від начальника групи ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, не одруженого, сержанта в/ч № НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

23.04.2024 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов матеріал, який містить протокол про адміністративне правопорушення серії ДНХІ №2/2250 від 06.03.2024 року, відповідно до якого 06.03.2024 року о 12 год. 30 хв., сержант ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, перебував на території тимчасової дислокації підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд критично ставиться до матеріалів провадження про вчинення адміністративного правопорушення, оформлених стрільцем групи охорони та ППС взводу охорони та ППС роти ВСП ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_2 та направлених на розгляд судді, виходячи з наступного.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність у разі вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, а саме за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпції факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» № 39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Всупереч викладеному, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНХІ №2/2250 від 06.03.2024 року зазначено, що 06.03.2024 року о 12 год. 30 хв., сержант ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, перебував на території тимчасової дислокації підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Згідно висновку № 4475 від 06.03.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лікарем наркологом ОСОБА_3 було встановлено у ОСОБА_1 клінічний стан сп`яніння. У присутності свідків, ОСОБА_1 відмовся від проходження медичного огляду, у зв`язку з чим не була можливість встановити у нього вміст алкоголю в крові. Виходячи з цього при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХІ №2/2250 від 06.03.2024 року відносно ОСОБА_1 , було зазначено, що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння, втім в його діях передбачається відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто у вищевказаному протоколі не вірно зазначена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч . 3 ст. 172-20 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення серії ДНХІ №2/2250 від 06.03.2024 року, який є процесуальним документом, внаслідок якого проводиться подальше провадження у справі, складено в порушення вимог ст. 256 КУпАП.

Суд вважає, що вказаний адміністративний протокол необхідно повернути начальнику групи ІНФОРМАЦІЯ_1 для належного оформлення, оскільки суд позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його

змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України, та буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 зазначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, повертаються відповідному органу для належного оформлення.

Вказані недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, адміністративний матеріал підлягає поверненню начальнику групи ІНФОРМАЦІЯ_1 , для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 277, 278 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріал про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повернути начальнику групи ІНФОРМАЦІЯ_1 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя