Справа № 455/797/24
Провадження № 3/455/608/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2024 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Пошивак Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та її законного представника ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та його законного представника - ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, вчительки зарубіжної літератури ЗЗСО І-ІІІ ступенів смт.Нижанковичі, зі слів до адміністративної відповідальності не притягувалася -

за ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , в приміщенні ЗЗСО І-ІІІ ступенів, будучи учасником освітнього процесу, вчителем зарубіжної літератури, систематично вчиняла цькування відносно учнів 10 класу, зокрема ображала та обзивала ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що було виявлено 20.02.2024 року о 12 годині 00 хвилин, внаслідок чого учням могло бути завдано психологічної шкоди, чим вчинила, правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-4 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2024 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Справу призначено до розгляду на 11 годину 30 хвилин 15.04.2024 року, який відкладено на 12 годину 00 хвилин 23.04.2024 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що конфліктна ситуація в десятому класі виникла із-за оцінок. В неї є величезний досвід роботи і вона є вимогливим вчителем. Її вимогливість в даному випадку назвали булінгом. Не заперечила, що їй не подобається як діти одягаються та виглядають, зокрема і те, що дівчата фарбують волосся. Оцінки учням вона ставить заслужені. Факти, зазначені у протоколі є видуманими і нічим не підтверджені.

Неповнолітня ОСОБА_10 в присутності законного представника ОСОБА_3 пояснила, що вона проживала в м.Бахмуті Донецької області, а на даний час проживає в смт.Нижанковичі Самбірського району Львівської області. Вчителька ОСОБА_1 постійно у вересні, жовтні та листопаді ставилася до неї негативно. Дозволяла собі говорити їй неприємні речі, а саме, що вона є ненормальною і що в неї ненормальне обличчя.

Неповнолітній ОСОБА_11 в присутності законного представника ОСОБА_5 пояснив, що восени 2023 року, а саме у жовтні та листопаді вчителька ОСОБА_1 обзивала його придурком. Також вона могла кидати книжками в однокласниць, постійно кричить на уроках, обзиває їх нерозумними. Такі дії з боку вчительки їм були дуже неприємними та образливими.

Неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причина неявки не відома.

З письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_6 , які містяться в матеріалах справи відомо, що вона є ученицею 10 класу ЗЗСО І-ІІІ ступенів смт.Нижанковичі. Один раз на тиждень у їхньому класі є урок зарубіжної літератури, який викладає ОСОБА_1 . Даний вчитель на їхні уроки постійно приходить в поганому настрої і відповідно вони бояться дивитися їй в очі, оскільки кожен їхній погляд викликає у вчительки погану реакцію і вона дозволяє собі виражатися некоректними словами, повишає голос. Бувало, що ОСОБА_1 кидала підручники на неї і на її сусідку по парті. Вчителька ОСОБА_1 постійно занижує оцінки з незрозумілих причин та ображає за зовнішній вигляд.

З письмових пояснень ОСОБА_13 , які містяться в матеріалах справи відомо, що вона є ученицею 10 класу. ОСОБА_1 є вчителем зарубіжної літератури і вона постійно занижує їй та іншим учням оцінки, оскільки вважає, що вона так їх мотивує до навчання. Погрози, обзивання і залякування нецензурними словами в її сторону та в сторону інших учнів є систематичними та безпідставними.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона є директором ЗЗСО І-ІІІ ступенів смт.Нижанковичі, а ОСОБА_1 - вчителем зарубіжної літератури. Зазначила, що до неї в кабінет прийшли батьки учнів 10 класу і повідомили про те, що ОСОБА_1 цькує за зовнішній вигляд учнів, ображає їх словесно, погрожує, залякує, кидає книжками в учнів та занижує їм оцінки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона є вчителем англійської мови ЗЗСО І-ІІІ ступенів смт.Нижанковичі, а також класним керівником 10 класу. Зазначила, що учні її класу неодноразово скаржилися їй на педагога ОСОБА_1 , оскільки остання некоректно виражається в бік дітей. ОСОБА_1 обзиває їх придурками та дибілами, звертає увагу на їхній зовнішній вигляд і кидає в них підручники. Учні бояться ходити на уроки зарубіжної літератури. Також були неодноразові звернення батьків щодо вчителя ОСОБА_1 , які звертали увагу на поведінку вчителя. Окрім того, учні 10 класу їздили на конкурс до Польщі, у зв`язку з чим пропустили урок зарубіжної літератури. Після їхнього повернення, ОСОБА_1 відмовилася приймати від них теми, які вони не здали та позанижувала їм оцінки за перший семестр. Діти постійно відчувають страх та незручності на уроці зарубіжної літератури. Вказані дії ОСОБА_1 вчинялися восени 2023 року, зокрема в жовтні-листопаді.

Заслухавши пояснення сторін процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, допитавши свідків, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

В судовому засіданні встановлено, що у період часу з вересня 2023 року по грудень 2023 року ОСОБА_16 у приміщенні ЗЗСО І-ІІІ ступенів, будучи учасником освітнього процесу, вчителем, систематично здійснювала булінг, що полягає у приниженні честі та гідності, наслідком чого є завдання психічної шкоди здоров`ю учням 10 класу ЗЗЗСО І-ІІІ ступенів смт.Нижанковичі - неповнолітнім ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_19 .

Так, відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Адміністративна відповідальність за булінг (цькування) запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)» від 18.12.2018 року шляхом доповнення статтею 173-4 КУпАП. Зазначений закон набрав чинності 19.01.2019 року, у зв`язку з чим ОСОБА_16 підлягає відповідальності за статтею 173-4 КУпАП, які будуть доведені під час судового розгляду.

При цьому, Законом України «Про освіту» визначено, що булінг (цькування) - це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого (п. 3-1 ч. 1ст. 3 цього закону), а також зазначені типові ознаки булінгу, а саме, систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності), а також дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічним працівником повинна бути особа з високими моральними якостями, яка мас відповідну педагогічну освіту, належний рівень професійної підготовки, здійснює педагогічну діяльність, забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров`я якої дозволяє виконувати професійні обов`язки в навчальних закладах системи загальної середньої освіти.

Згідно із ч.2 ст.54 Закону України «Про освіту», педагогічні працівники серед іншого зобов`язані: постійно підвищувати свій професійний і загальнокультурний рівні та педагогічну майстерність; сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоровя; дотримуватись педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення, серії ВАД 557986 від 20.02.2024 року; заявою ОСОБА_14 від 08.02.2024 року, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 від 14.02.2024 року, поясненнями ОСОБА_1 від 20.02.2024 року, наказом ЗЗСО І-ІІІ ступенів смт.Нижанковичі Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області "Про створення комісії з розслідування і реагування на випадки булінгу та професійної недбалості" 7 від 05.02.2024 року, наказом ЗСО І-ІІІ ступенів смт.Нижанковичі Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області "Про організацію роботи з протидії булінгу в 2023/2024 н.р" 68 від 28.08.2023 року, протоколом 1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) від 06.02.2024 року, протоколом засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) від 08.02.2024, заявою ОСОБА_14 від 17.01.2024 року, пояснювальними записками учнів, протоколом групової психологічної діагностики від 07.02.2024 року, висновком щодо заповнення журналу вчителем зарубіжної літератури в 10 класі.

Окрім того, суддя звертає увагу на те, що абзацом 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про охорону дитинства» до системи заходів щодо оохороні дитинства в Україні віднесено забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Відповідно до частини 1 статті 19 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року) (надалі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. держави учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Згідно з частинам 3, 4 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Щодо економічних, соціальних і культурних прав Держави учасниці вживають таких заходів у максимальних рамках наявних у них ресурсів і при необхідності в рамках міжнародного співробітництва.

Статтею 2 Конвенції імперативно встановлено, що держави учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких небудь інших обставин.

Абзацом 9 ч. 1 ст. 53 Закону України «Про освіту» гарантовано здобувачам освіти право на повагу людської гідності, та відповідно абзацами 7, 8 ч. 2 ст. 54 вказаного Закону на педагогічних, науково-педагогічних та наукових працівників покладено обов`язки поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства.

Отже чинним національним та міжнародним законодавством з огляду на неповнолітній вік, психологічний та розумовий розвиток встановлений особливий порядок ставлення до дітей та їх виховання із застосуванням методів, що ґрунтуються на повазі до людської гідності дитини.

При цьому, суддя звертає увагу, що жодним законодавчим актом не передбачена можливість відступлення від вказаних гарантій для дітей під час освітнього процесу, навіть їх неналежна поведінка не може слугувати підставою порушення людської гідності дитини.

Частиною 1 ст. 173-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту», типовими ознаками булінгу (цькування) є:

систематичність (повторюваність) діяння;

наявність сторін кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності);

дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Отже, з наведених норм законодавства, які визначать поняття та склад булінгу (цькування), випливає, що для наявності складу вказаного правопорушення достатнім є підтвердження систематичності (повторюваності) такого ігнорування незалежно від кількості потерпілих, стосовно яких воно було направлено, наявності сторін, а також дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Згадування в п. 31 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту» як ознака булінгу (цькування) наявність потерпілого (жертви булінгу) в однині, не може розцінюватись як обов`язковість наявності лише одного потерпілого, оскільки вказана норма визначає лише типові ознаки булінгу (цькування) та визначає поняття потерпілого, та не містить прямої вказівки про обов`язковість систематичного (повторюваного) застосування цькування лише стосовно однієї особи (одного потерпілого).

Крім того, при розгляді даної категорії справ значення мають саме дії особи, яка притягується до відповідальності, і дії якої оцінюються на предмет наявності ознак булінгу (цькування), а також наслідки, які можуть полягати як у заподіянні шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого так і у можливості заподіяння такої шкоди.

Про можливість заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого може свідчити приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Таким чином, аналіз сукупності вищенаведених досліджених у суді доказів дає змогу судді дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

Обставини, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що полягало у систематичному застосуванні притягуваною ОСОБА_1 психологічного насильства до потерпілих, повністю підтверджуються показаннями потерпілих та свідків.

Посилання ОСОБА_1 щодо існування процесуальних порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які повинні мати наслідком закриття провадження у справі, зокрема щодо не зазначення суттєвих ознак складу такого адміністративного правопорушення, недостатність доказів, на підставі яких було прийнято рішення про складання такого протоколу, а так само, які б об`єктивно перешкоджали суду постановити законне та обґрунтоване рішення - не знайшли у судовому засіданні свого підтвердження та висновків суду про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-4 КУпАП не спростовують.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги викладене, суддя робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні булінгу (цькування), тобто діяння учасника освітнього процесу, які полягають у психологічному насильстві стосовно учнів 10 класу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_22 , тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_23 , не знаходжу.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_23 , не знаходжу.

Враховуючи вищенаведене, а також особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-4 КУпАП та до неї слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд вважає, що стягнення у вигляді штрафу буде достатнім та необхідним для запобігання вчинення нею нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, керуючись ст. ст. 40-1, 251, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України, місце знаходження: м.Київ, вул.Липська, будинок №18/5, поштовий індекс 01601, отримувач коштів: ГУК м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови проголошено о 14:30 год. 26.04.2024 року.

Суддя Пошивак Ю.П.