Єдиний унікальний номер 229/2186/24
Номер провадження 3/229/1080/2024

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м.Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсіонер, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення не притягувався,

за ч.3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2024 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 977271 від 21.03.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно протоколу, 21 березня 2024 року об 11 год. 35 хв. під час дії правового режиму «воєнний стан» за адресою м.Дружківка, вул.Слов`янська, 11-3, гр. ОСОБА_1 здійснив продаж горілки об`ємом 0,5 л міцністю 40% об. за ціною 100 грн. гр. ОСОБА_2 , чим порушив п.1 Наказу командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 16 від 09.07.2022 р. «Про заборону торгівлі на території Донецької області алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі», вчинивши правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Заяв, клопотань про розгляд справи за його відсутності або перенесення розгляду справи суду не надав.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 156 КУпАП не є обов`язковим, суддя вважає, що справу можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до наступних висновків.

Диспозиція ч.3 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі пивом, алкогольними та слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а також суспільні відносини у сфері захисту прав споживачів та охорони здоров`я населення.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності в цих галузях; будь-яка фізична осудна особа, що досягла 16-річного віку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду надані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 977271 від 21.03.2024 р., рапорт чергового ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, письмові пояснення правопорушника та свідка, протокол огляду речей від 21.03.2024 р., квитанція про отримання вилучених речей № 269 від 21.03.2024 р., копія наказа командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 09.07.2022 р. № 16 од, паспорт правопорушника в електронному вигляді із застосунку «Дія», фото.

Як вбачається з письмового пояснення правопорушника, яке міститься в матеріалах справи, 21.03.2024 р. він знаходився за місцем мешкання. Приблизно об 11 год. 30 хв. до нього прийшов невідомий чоловік та попросив продати горілку. Він виніс та продав йому пляшку горілки об`ємом 0,5 грн. за ціною 100 грн.

Згідно пояснення свідка ОСОБА_2 , яке міститься в матеріалах справи, вбачається, що він 21.03.2024 р. в денний час доби, він зайшов за адресою: м.Дружківка, вул. Слов`янська, 11-3 де раніше вже купував алкогольні напої та придбав 0,5 л горілки за ціною 100 грн. Після чого його зупинили працівники поліції і він добровільно видав їм куплену пляшку горілки.

Відповідно до протоколу огляду речей від 21.03.2024 року, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що 21.03.2024 року в АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_2 було вилучено розливну горілку в пластиковій тарі об`ємом 0,5 л, яку він придбав за ціною 100 грн.

Судом встановлено, що відповідальність за ч.3 ст. 156 КУпАП настає за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Але, посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, у у графі протоколу «Склад адміністративного правопорушення» не конкретизовано суть вчиненого адміністративного правопорушення, а саме не зазначено яким чином гр. ОСОБА_1 здійснив продаж алкогольного напою- з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Ознака об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП передбачає декілька фабул. Суд не може самостійно розширювати об`єктивну сторону інкримінованого діяння.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 977271 від 21.03.2024 року відсутнє посилання на частину, пункт, статтю нормативно-правового акту, який регулює відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями, що робить обвинувачення не конкретним і не розкриває об`єктивної сторони правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у статті КУпАП та нормам інших законів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених законодавством України протиправних дій.

Серед ознак суті адміністративного правопорушення повинно бути посилання на конкретний чинний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

До матеріалів справи не додано доказів, які б підтвердили отримання гр. ОСОБА_1 грошей від продажу алкогольного напою, тобто виручки, відсутнє підтвердження вилучення у нього цих грошових коштів.

Таким чином, враховуючи вещевикладене, об`єктивна сторона правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП не узгоджується з фактичними даними справи, а вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за цією статтею.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Для встановлення "обґрунтованості висунутого обвинувачення" у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи всі сумніви щодо доведеності вини правопорушниці суд приходить до висновку, що викладені в протоколі серії ВАВ № 977271 від 21.03.2024 року обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, не підтверджуються належними, допустимими доказами, не відображають всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, тому протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини правопорушниці у розумінні ст. 251 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Відповідно до протоколу огляду речей від 21.03.2024 року, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що 21.03.2024 року в м.Дружківка по вул.Слов`янська, 11-3 у гр. ОСОБА_2 було вилучено розливну горілку в пластиковій тарі об`ємом 0,5 л, яку він придбав за ціною 100 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Суд прийшов до висновку, що вилучені речі підлягають поверненню володільцеві.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251-252, 265, 280, 283-284, 287, 289, 291 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.156 КУпАП.

Вилучені для тимчасового зберігання речі, згідно протоколу огляду речей від 21.03.2024 р. та квитанції про отримання речей і документів № 269 від 21.03.2024 р. повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Л. Гонтар