Справа № 515/320/24
Провадження № 3/513/605/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., захисника адвоката Бролінського Р.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Сарата Одеської області матеріали, які надійшли з Одеського апеляційного суду про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який проходить військову службу на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковника, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом №1-2024/СП, підполковник ОСОБА_1 проходячи військову службу на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах особливого періоду, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований у АДРЕСА_1 , 29 листопада 2023 року діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконував свої обов`язки, шо передбачені наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 "Про призначення уповноважених осіб на складання протоколів про адміністративні правопорушення": не здійснив контроль за підпорядкованим особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині складання адміністративних протоколів відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були доставлені структурними підрозділами Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такі, які вчинили адміністративне правопорушення, для складання адміністративного протоколу за адміністративне правопорушення, передбачені ст. 210, ст. 210-1 КУпАП, чим вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду, шо призвело до уникнення адміністративної відповідальності зазначеними громадянами, та утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, посилаючись на те, що він належним чином виконував свої службові обов`язки та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 та захисника Бролінського Р.О., який просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, виходячи з наступного.

Ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП встановлена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Диспозиція вказаної статті є бланкетною, оскільки не розкриває та не містить визначення конкретної дії чи бездіяльності, за які настає відповідальність, це порушення пов`язане з поняттям військової служби і для визначення ознак правопорушення положення статті відсилають до інших нормативно-правових актів, порушення яких призвело до вчинення зазначеного проступку.

Поняття військової служби наведено в ч.1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", якою визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

З аналізу наведених норм можливо дійти висновку, що у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.172-15 КУпАП суть адміністративного правопорушення має бути викладена таким чином, щоб особа, яка притягається до адміністративної відповідальності розуміла, в чому саме полягає її недбале ставлення до військової служби, з зазначенням конкретної дії чи бездіяльності, яка порушує порядок проходження військової служби, визначений Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" або, відповідно до ч.4 ст.2 вказаного Закону, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про недбале ставлення до військової служби з боку військової службової особи ОСОБА_1 .

Так, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.

Пунктом 7 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_2, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 районні ІНФОРМАЦІЯ_2 є відокремленими підрозділами відповідних ІНФОРМАЦІЯ_2.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.9 згаданого Положення (в редакції, яка діяла станом на 29.11.2023 року) ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до покладених на них завдань, серед іншого, звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; розглядають справи про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_5 до протоколу додано:

наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 03.09.2021 за № 95 про призначення капітана ОСОБА_1 на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Функціональні обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , які затверджено начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 29 грудня 2023 року та якими не передбачено повноважень начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо здійснення контролю за притягненням громадян та посадових осіб до адміністративної відповідальності;

Витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 325 від 30.12.2023 року "Про призначення уповноважених осіб на складання протоколів про адміністративні правопорушення", яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210, 210-1, 211 КУпАП посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 : зокрема інспектору відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до пункту 6 цього наказу контроль за притягненням громадян та посадових осіб до адміністративної відповідальності покладено на начальників відділів та відділень ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Супровідний лист ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.01.2024 за № 428, до якого додано Поіменний список щодо доставлених військовозобов`язаних органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 5 арк. (дод.3).

З Поіменного списку вбачається, що 29 листопада 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 були доставлені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яких не притягнуто до відповідальності за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначеною нормою чітко та однозначно встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Отже протокол стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належало скласти не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту їх доставлення, тобто не пізніше 30 листопада 2023 року.

Натомість, до протоколу не додано доказів, які підтверджують факт покладення на ОСОБА_1 станом на 29.11.2023 року обов`язку здійснювати контроль за складанням протоколів про адміністративні правопорушення.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду даної справи судом тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці ЄСПЛ визначив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

Судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не наділений правом встановлювати нові обставини правопорушення, які не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, або самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд також не має повноважень самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза розумним сумнівом" і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтвердили вину ОСОБА_1 , провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 254, 280, 283- 285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2024 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційного суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А. І. Бучацька