Справа № 373/1113/24
Номер провадження 3/373/551/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного судуКиївської області Залеська А.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли від ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2024 року о 18:33 год. ОСОБА_1 на 44 км автодороги Бориспіль-Дніпро керував транспортним засобом марки «ЗАЗ DAEWOO», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 0,41‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9.а) ПДР України.

В суді ОСОБА_1 свою вину визнав та у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що того дня у вечері випив трохи пива, бо не мав наміру нікуди їхати, проте дружині різко стало погано і вона попросила відвезти її до лікарні. Просив призначити йому стягнення у виді штрафу з розстрочкою на три місяці, в зв`язку зі складним матеріальним становищем, оскільки він являється пенсіонером. Також просив не позбавляти прав керування транспортним засобом, зваживши на те, що за майже п`ятдесятирічний стаж керування транспортними засобами він жодного разу не притягувався судом до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, має слабке здоров`я, погано пересувається, а тому користується транспортним засобом як предметом першої необхідності.

Обставини справи та винуватість ОСОБА_1 , окрім визнання ним своєї провини, підтверджуються письмовими матеріалами в їх сукупності:

протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД №103476 від 11.05.2024, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП;

тестом №1482 приладу «Драгер ALKOTEST 6810 ARBL-0601» від 11.05.2024 відносно ОСОБА_1 з результатом огляду 0,41‰;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено результати огляду ОСОБА_1 (0,41‰) за допомогою приладу «Драгер 6810»;

довідкою начальника ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія Серії НОМЕР_2 від 27.05.1976;

відеозаписом, яким підтверджується керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «ЗАЗ DAEWOO», номерний знак НОМЕР_1 , та огляд керманича на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 0,41‰.

Враховуючи визнання своєї винуватості особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та сукупність доказів в їх логічному взаємозв`язку, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для звільнення від відповідальності ОСОБА_1 чи закриття справи суд не вбачає.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність винного, судом визнається: щире розкаяння правопорушника та сприяння виявленню працівниками поліції адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 вину свою визнав та добровільно пройшов тест на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого суд вважає, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно, суд задовольняє клопотання ОСОБА_1 про розстрочку сплати штрафу на три місяці, керуючись наступним.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень про розстрочку штрафу, що сплачується правопорушником, але подібну можливість надає Кримінальний кодекс України.

Так, згідно ч.4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити винному штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження на керування автомобілем, таких як штрафні бали чи дискваліфікація (справи Лунц проти Німеччини, п.182; Шмауцер проти Австрії, Малігек проти Франції).

Беручи до уваги, що санкцією ст. 130 КУпАП передбачено покарання у виді штрафу розміром 17000,00 грн та позбавлення права керування транспортним засобом, дана справа про адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Таким чином, становище правопорушника не може бути гіршим, ніж засудженого, бо інакше право на справедливий суд забезпечити неможливо.

Враховуючи, що правопорушник ОСОБА_1 є пенсіонером та його основний дохід є соціальна виплата - пенсія, він об`єктивно не спроможний сплатити штраф у розмірі 17000,00 грн впродовж 15 днів, що матиме наслідком подвоєння цього розміру згідно ч.2 ст. 308 КУпАП.

Отже, у суду є підстави для розстрочки присудженого ОСОБА_1 штрафу із застосуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та аналогії закону - ч.4 ст. 53 КК України.

Окрім цього, з врахуванням особи правопорушника, який щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, є пенсіонером, має стаж керування транспортними засобами 48 років, беручи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують його відповідальність, з огляду на легку ступень сп`яніння під час керування транспортним засобом та, що таке керування було не заплановане та обумовлене необхідністю поїздки до медичного закладу, суд находить за можливе застосувати аналогію закону, а саме: ст. 69 КК України та не накладати на винного додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП, ст.ст. 33, 252, 283 284 КУпАП, ч.4 ст. 53, ст. 69 КК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень), які підлягають сплаті на рахунок: ГУК у Київській обл.м.Київ21081300; ; номер рахунку UA0010001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); найменування коду класифікації доходів: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, без позбавлення права керування транспортними засобам.

Розстрочити сплату штрафу на три місяці - до 01.09.2024, з виплатою його частинами: по 5666,67 грн щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) на рахунок: ГУК у м.Києві (м.Київ), 22030106; ; МФО 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 - повернути .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня закінчення строку, встановленого для розстрочки виконання цього рішення.

Суддя А.О. Залеська