Справа № 686/6863/24
Провадження № 3/686/2635/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хараджа Н.В. з участю секретаря судового засідання Тарковської А.С., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Кисіль Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , водія ФОП « ОСОБА_2 ».

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 558374 від 02.03.2024 року02.03.2024 року о 06 год. 51 хв. в м. Хмельницький, по вул. Народної Волі 10/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL INSIGNIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, день та час розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з участю його захисника, який проти цього не заперечив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кисіль Ю.В., в судовому засіданні просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що дійсно 02.03.2024 року о 06 год. 51 хв. в м. Хмельницький, по вул. Народної Волі 10/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL INSIGNIA», державний номерний знак НОМЕР_1 . Проте будь-яких ознак алкогольного сп`яніння не мав, при цьому допитані в судовому засіданні свідки зазначили, що він себе поводив адекватно та явних ознак сп`яніння вони в нього не бачили. Відповідні ознаки також відсутні й на долученому поліцейськими відео. Також вказав, що дійсно ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, проте від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся, бо йому не надавалося відповідне направлення, після складання протоколу до медичного закладу за само зверненням не звертався. Також просив суд визнати недопустимим доказом долучене до матеріалів справи працівниками полії відео, оскільки на ньому відсутня дата та час, що є обов`язковим. Вказав, що на акті огляду відсутні підписи свідків, а в письмових поясненнях свідків зазначено, що вони надали пояснення з приводу поставлених запитань, але згідно наявного відео жодних запитань працівниками поліції їм не ставили.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, доходжу до висновку, що незважаючи на невизнання провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 558374 від 02.03.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу від 02.03.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 02.03.2024, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Крім того суд бере до уваги, що письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02.03.2024 року, були повністю підтверджені вказаним особами в судовому засіданні під час їх допиту в якості свідків, які зазначили, що 02.03.2024 року вони були зупинені поліцейськими для участі в якості свідків. В їх присутності ОСОБА_1 (анкетні дані вони дізнались від поліцейських), поліцейським у зв`язку із виявленими в нього як водія ознак алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на місці із допомогою Драгеру, на що він відмовився, після чого поліцейським було запропоновано пройти огляд в медичному закладі в Скаржницях, на що він теж відмовився. Явних ознак сп`яніння у водія вони не бачили, поводив він себе адекватно, проте із ним вони не спілкувалися. Вказані пояснення вони склали в письмовій формі, про що поставили власні підписи.

Сам факт керування в зазначеному в протоколі місці та часті транспортним засобом ОСОБА_1 та його зупинки працівниками поліції стороною захисту не оспорюється й вказаний факт підтверджується наявним відео.

Під час спілкування із ОСОБА_1 працівниками поліції було встановлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву, що підтверджується письмовими матеріалами справи, наданими відео доказами. При цьому згідно долученого відео ОСОБА_1 не оспорював можливу наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння.

Суд критично ставиться до пояснення захисника, що вказані ознаки не підтверджуються наданим відео, оскільки вказане пояснення захисника у повному обсязі не може бути встановлено шляхом перегляду відео.

Відповідно до Наказу МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння серед іншого є: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Від проходження огляду водій відмовився. Вказаний факт підтверджений допитаними в судовому засіданні свідками та не заперечується стороною захисту.

При цьому суд зауважує, що виявляти такі ознаки у водіїв уповноважені працівники поліції. Той факт, що захисник не вбачає у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння на відео, чи свідки вказали, що він поводив себе адекватно, не свідчить про відсутність у нього цих ознак. Стверджувати чи заперечувати виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння можна було б, якби останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена в рішеннях судів апеляційної інстанції, зокрема в постанові Чернівецького апеляційного суду від 22.01.2024 року по справі № 715/3462/23 тощо.

Крім того, з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти такий огляд в КНП ХОЗЗ НПД ХОР, на що останній відмовився. Зазначені обставини також підтверджуються поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків та дослідженими відеоматеріалами.

Суд відкидає пояснення захисника щодо відсутності відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки з наявних відео файлів, що містяться в матеріалах справи та були досліджені судом чітко вбачається, що поліцейськими під час спілкування з ОСОБА_1 були виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати в медичний заклад, а саме КНП ХОЗЗ НПД ХОР. На неодноразові пропозиції поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. При цьому працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 про наслідки такої відмови.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно наданого та дослідженого в судовому засіданні відео з нагрудної камери поліцейськоговбачається, факт того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Вказаний факт стороною захисту не оспорюється.

В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, на що він відмовився.

Суд відкидає посилання сторони захисту на недопустимість долучених до матеріалів справи відео доказів, оскільки зафіксовані на них фактичні обставини в своєї сукупності відповідають іншим матеріалам справи та поясненням захисника й допитаних в судовому засіданні свідків. Будь-яких доказів істотного порушення вимог законодавства під час збирання доказів в цілому та відео доказів зокрема, які б порушували права та свободи особи, яка притягається до відповідальності, стороною захисту не надано та судом не встановлено.

Посилання захисника на відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 спростовується наявними матеріалами справи.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту порушень працівниками поліції вимог закону, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні твердження сторони захисту є неприйнятними.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, сторонами не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

В свою чергу суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Враховуючи вказане, суд вважає, що такими діями водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Крім того суд бере до уваги той факт, що стороною захисту в судому засіданні вказано, що ОСОБА_1 до медичного закладу за само зверненням не звертався.

Будь-яких доказів на підтвердження вказаних стороною захисту ОСОБА_1 обставин сторонами не надано та судом не встановлено, у зв`язку з чим таку позицію суд розцінює як засіб уникнення від відповідальності за скоєне.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу та підтверджували позицію щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявності підстав для закриття провадження в справі, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисником не наведено.

Отже наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належними і допустимими доказами, істотних порушень при їх складанні, які б вплинули на результат розгляду справи, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд враховує всі обставини справи в їх сукупності та вважає, що у даному конкретному випадку застосування до ОСОБА_1 стягнення, що визначено судом в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП достатньо для виконання завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення та необхідно для здійснення виховного впливу на порушника.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" з правопорушника слід стягнути 605,60 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 245, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа