Справа №581/186/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Кузьмінський О. В.
Номер провадження 33/816/704/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 581/186/24 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 09.04.2024, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

установив:

В поданій апеляційній скарзі захисник ВАЛЮХ Ю. В. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях його підзахисного, оскільки працівником поліції при складанні матеріалів відносно ОСОБА_3 було грубо порушено ряд процесуальних норм, відеозаписи є не безперервними, містять три фрагменти, з яких неможливо встановити послідовність подій, а в протоколі відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснено ці відеозаписи. Визнання його підзахисним вини у вчиненому не може бути єдиним доказом і має бути доведена належними, допустимими та достовірними доказами в сукупності. ОСОБА_3 не отримував посвідчення водія, а тому до нього не може бути застосоване стягнення у виді позбавлення права керування т/з, передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 09.04.2024 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 40800 грн із позбавленням права керування т/з строком п`ять років. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 24.02.2023 о 22 год. 45 хв. в с. Капустинці по вул. Сумській, 4 здійснював рух т/з, при цьому не мав права керування т/з відповідної категорії, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР.

Будучи відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеними у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_3 та його захисник Валюх Ю. В. в судове засідання не з`явилися, при цьому від захисника надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності цих осіб, що не протирічить вимогам КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 655026 від 24.02.2024, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_3 повторно протягом року керував т/з не маючи права керувати таким т/з, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.01.2024 про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а. с. 3);

- відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, якими підтверджуються обставини щодо керування ОСОБА_3 т/з за обставин наведених в протоколі (а. с. 4).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, тому доводи апеляційної скарги щодо недопустимості доказів через відсутність у матеріалах справи відомостей про технічні характеристики засобів фіксації, не безперервність відеозаписів є безпідставними.

Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч. 2-4 цієї статті (керування т/з особою, яка не має права керування таким т/з, або передача керування т/з особі, яка не має права керування таким т/з; керування т/з особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування т/з; керування т/з особою, позбавленою права керування т/з). Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.1а ПДР, згідно яких водій механічного т/з повинен мати при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо недопустимості як доказів відеозаписів з технічних засобів працівників поліції, то такі не заслуговують на увагу, оскільки доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ст. 251 КУпАП).

Так, з самих відеозаписів є очевидним, що він здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується і той факт, що події за участю ОСОБА_3 , що зафіксовані вищевказаними відеозаписами мали місце та стосуються саме цієї справи. Більш того, вказані відеозаписи не є єдиними доказами у справі, ці записи узгоджується з іншими доказами, на які послався суддя суду першої інстанції, зокрема, складений уповноваженої особою протокол, який підписаний ОСОБА_3 , у відповідній графі якого містяться пояснення останнього, з якого убачається, що він погодився з порушенням. Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону в матеріалах справи немає.

Адміністративне стягнення суддею суду першої інстанції накладене на ОСОБА_3 виключно в межах, передбачених санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відсутність у ОСОБА_3 посвідчення водія не виключає можливість застосування до нього такого стягнення як позбавлення права керування т/з (правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023, справа № 702/301/20). При цьому нормами чинного КУпАП не тільки не передбачено будь-яких обмежень щодо накладення стягнення у виді позбавлення права керування т/з у даній конкретній ситуації, а й навпаки санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП прямо вимагає застосувати таке додаткове стягнення до осіб, які на момент вчинення правопорушення не мали права керування т/з або були позбавлені такого права, а правова природа адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування т/з не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія і не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом на підставі санкції відповідної частини статті КУпАП, і полягає у забороні керування т/з.

Позбавлення права керування транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого стягнення, передбаченій ст. 23 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 09.04.2024 відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ВАЛЮХА Ю. В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов