Справа № 191/1183/24
Провадження № 3/191/461/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2024 року із Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №350534 від 13.03.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, в якому зазначено, що 12.03.2024 року близько 11:00 години гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку гр. ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, ламав меблі, чим спричинив психологічне насильство у сім`ї.

У судове засідання правопорушник не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки про виклик до суду, про причини неявки суду не повідомив.

У п.41 рішення по справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення даного протоколу до суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №350534 від 13.03.2024 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та інші події від 12.03.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , та іншими матеріалами справи.

Таким чином було встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника, який офіційно не працевлаштований; ступінь вини; майновий стан. Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч.1 173-2, 245, ч.2 268, 283, ч.1 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 грн., на користь держави в особі Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Оплата суми штрафу за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл/м. Син/21081100, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37988155, р/р UA0004587, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО банка отримувача: 899998, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Оплата суми судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, р/р UA0026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, призначеного судом.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя О.І. Окладнікова