Справа № 473/2485/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"24" травня 2024 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Миронової О.В., за участю секретаря судових засідань Гордієнко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенську справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 06.05.2024 року в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив конфлікт з ОСОБА_2 , в ході якого ображав останню нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що в ніяких сімейних відносинах з ОСОБА_4 він не перебуває.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 256, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Відповідно до п.п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено стосовного кого саме (ступінь родинного зв`язку) скоєне домашнє насильство.

Ці обставини свідчать про те, що працівником поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад склад адміністративного правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Також слід зазначити, що у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Отже даний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимог ст. 256 КУпАП, а звідси не може бути достатнім доказом доведення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутності інших належних доказів.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в зазначеному інкримінованому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами.

Таким чином, на підставі вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.247 п.1, 283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В.Миронова