КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/805/24Головуючий у І інстанції: Воронкін О.А.
Провадження №33/824/1567/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Харчука О.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 09лютого2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Харчук О.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати через порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та достатніх доказів на доведення винуватості ОСОБА_1 у тому, що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

Звертає увагу, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце 02.12.2023, водночас протокол було складено лише 18.12.2023. При цьому, з наявного в матеріалах справи висновку КМНКЛ «Соціотерапія» №006294 вбачається, що його було складено 08.12.2023. За таких обставин вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено вимоги ст.278 КУпАП, що свідчить про недопустимість його як доказу.

Також Харчук О.П. вважає, що суд необґрунтовано послався в своєму рішенні на висновок КМПКЛ «Соціотерапія» №006294, оскількивін складений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 та вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП. При цьому, вказаний висновок підтверджує лише наявність в біологічному середовищі, яке здавав ОСОБА_1наркотичних речових, проте не містить даних про їх кількість, так і час вживання.

Вважає, що суд спрощено підійшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 заявляв письмове клопотання про призначення токсикологічної експертизи біологічного матеріалу, які здавав ОСОБА_1 , проте у задоволенні клопотання судом було відмовлено.

Крім цього, звертає увагу на те, що працівниками поліції не було складено направлення для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Харчука О.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заслухавши пояснення лікаря-нарколога на роз`яснення висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 № 006294 від 08.12.2023, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 02 грудня 2023 року о 15 год. керував транспортним засобом «BMW320 D» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Вацлава Гавела, 87 в місті Києві в стані наркотичного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновки про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам провадження.

Зокрема, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підписаний ним без застережень, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

До протоколу долучений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 08 грудня 2023 року, яким встановлено, що на час освідування, тобто 02.12.2023 року, ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння (стимулятори, амфетамін).

В суді апеляційної інстанції допитаний лікар-нарколог ОСОБА_3 підтвердив правильність складеного ним висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 та повідомив, що відповідно до Інструкції, він відібрав зразки біологічного середовища у водія ОСОБА_1 та за встановленою методикою лаборант провів дослідження. Відбір біологічного середовища в медичній установі здійснювався та опломбовувався згідно Інструкції.

Із відеозапису з місця події, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що останній погодився. Під час проходження огляду в КМНКЛ «Соціотерапія», лікар-нарколог провів огляд згідно з Інструкції №1452/735, повідомив про дату та час готовності результатів дослідження, та необхідність ОСОБА_1 з`явитись до закладу охорони здоров`я для отримання результатів лабораторного дослідження.

Таким чином, всупереч доводів апелянта, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху України підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами, на які суд послався у своєму рішенні.

Також судом обґрунтовано враховано те, що в кабінеті лікаря ОСОБА_1 було повідомлено про те, що оскільки результати огляду на стан наркотичного сп`яніння не були відомі, він запрошувався до підрозділу поліції 18.12.2023 року о 9 год. Останній, згідно з матеріалами відеозапису, будь-якихзаперечень не висловлював, підписав та отримав копію даного повідомлення. В зазначений час ОСОБА_1 з`явився до підрозділу поліції, де відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№ 724390, який він підписав без зауважень та застережень.

Всупереч доводам апелянта, із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт здійснення ним керування транспортним засобом.

Посилання апелянта на недопустимість як доказу висновку КМПКЛ «Соціотерапія» №006294, оскільки він підтверджує лише наявність в біологічному середовищі, яке здавав ОСОБА_1 наркотичних речових, проте не містить даних про їх кількість, так і час вживання, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння.

Згаданим висновком підтверджено, що на час огляду ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння (стимулятори, амфетамін).

З урахуванням вище викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Харчука О.П. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 09лютого2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Харчука О.П. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз