Справа № 442/2678/24
Провадження №3/442/749/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 квітня 2024 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого на АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшли:

- адміністративний протокол серія ААД № 752289 від за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 27.03.2024 о 21-14 год. в м.Дрогобич на вул. 22 Січня, 30, керував транспортним засобом марки NISSAN PRIMERA, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України (справа №442/2678/24, провадження №3/442/749/2024);

- адміністративний протокол серія ААД № 752256 від 27.03.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 27.03.2024 о 22-12 год. в м.Дрогобич на вул. Наливайка, керував транспортним засобом марки NISSAN PRIMERA, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №56 від 27.03.2024 (справа №442/2679/24, провадження №3/442/750/2024);

У відповідності до вимог ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Пунктом 2.22 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 визначено, що у разі об`єднання судових справ в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до ухвали суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи та відмітки про об`єднання справ із зазначенням номера нової судової справи.

Таким чином, на підставі вимог ст. 36 КпАП України справа №442/2678/24, провадження №3/442/749/2024 та справа №442/2679/24, провадження №3/442/750/2024, підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номера: №442/2678/24, провадження №3/442/749/2024.

ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Його адвокат Коцан Р.М. подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП.

Щодо справи №442/2678/24 вказує, що із долучених відеоматеріалів вбачається, що працівник поліції не представився, не пред`явив своє службове посвідчення водію для ознайомлення, не запропонував правову допомогу та взагалі не роз`яснив права та обов`язки водія. Із доданого диску із відеозаписом неможливо встановити всі обставини, які мають важливе значення для вирішення даної адміністративної справи, оскільки відео раптово починається і раптово закінчується та не відповідає вимогам наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них». Відеозапис є неповним та не містить всіх обставин.

Такий формалізований підхід поліцейських до оформлення матеріалів, порушення порядку проходження огляду, допущення грубих порушень процесуального порядку та процедури оформлення матеріалів, притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, можна розцінювати як свідчення необ`єктивності під час вирішення питання про можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Не менш важливим є те, що в матеріалах даної справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що водій керував транспортним засобом без полісу соціального страхування, в якій зазначено, що водій керував транспортним засобом о 21:18 год., що є в повній мірі незрозуміло, адже, згідно протоколу водій нібито керував транспортним засобом в стані сп`яніння о 21:12 год.

Також у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, залишено порожні графи «Огляд проводився за допомогою» та «Результати огляду», що є порушенням, так як у разі відсутності інформації необхідно про це чітко вказувати при складенні адміністративних матеріалів з метою подальшого можливого фальсифікування доказів. Та й взагалі невідомий є той факт, для "чого в матеріалах справи наявне дане направлення особи на огляд в медичному закладі, оскільки, працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду зазначено неодноразово про те, що водій відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як і на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Так чи справді ж водій відмовлявся від огляду, чи все таки був незгідний проходити огляд лише на місці зупинки транспортного засобу?!

В акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів також вказано ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, «почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук», проте, із відеозапису не вбачається, що водію були притаманні такі ознаки сп`яніння, тон обличчя був рівний, а руки не тремтіли. Незрозуміло чому працівники поліції не зафіксували виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія, а лише зняли короткий уривок, не залучивши свідків огляду. В акті огляду також не зазначено, чи були все ж таки свідки, чи були вони відсутні, так як графи «Свідки огляду» є порожніми. Такий факт стосується і складеного протоколу.

Із долучених відеоматеріалів також не видно складення адміністративних матеріалів, а на першому відео відсутня дата та час, лише зазначено 27.03.2024 року 22:40 год., що не може підтверджувати, що даний відеозапис було записано саме 27.03.2024 року до складення протоколу, а саме до 21:30 год.

Щодо справи № 443/2679/24, то в першу чергу, наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутня будь-яка постанова про порушення правил дорожнього руху, яка могла б бути причиною для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , адже зупинка водія поліцією «просто так» не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний. Такого висновку дійшов Чернівецький апеляційний суд у рішенні 13 жовтня 2022 року по справі 718/1824/22.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» жодні положення даного закону не давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а тому вказані обставини наводять на думку, що транспортний засіб зупинили незаконно з метою провірки водія на стан сп`яніння, навіть не знайшовши підстави для зупинки транспортного засобу.

Цього разу водій проходив огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, проте, в матеріалах даної справи уже відсутнє направлення.

Із відеозаписів знову ж таки видно, що працівник поліції не представився, не надав своє службове посвідчення для ознайомлення, не запропонував правову допомогу, не роз`яснив водію його права та обов`язки, в свою чергу відеозаписи знову перериваються і є неповними, а тому із них неможливо встановити факт складення всіх адміністративних матеріалів. На другому відеозаписі немає ні дати, ні часу (як і на третьому), а вказано, що його записано 28.03.2024 року о 08:36 год. На відеозаписі також видно, що мундштук уже розпакований та вставлений, а продувка драгеру відбувалася два рази поспіль без перерви у 20 хв., та все ж двічі технічний прилад показував різні результати. Із відеозапису вбачається, що лікар, який проводив огляд взагалі сумнівався у результатах, який показав алкотестер. Невідомо також чому до матеріалів справи не додано чеку (квитанції), який видав технічний прилад.

Щодо того, що в акті огляду на стан сп`яніння, який мав би бути складений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, зазначено, що огляд проводився за допомогою Alcotest Grager 6820, проте, в графі «Результати огляду на стан сп`яніння» вказано, що водій відмовився від огляду, зазначаємо, що водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, де йому показало 0,00 проміле, проте, працівники не взяли дану обставину до уваги, не зафіксувавши на камеру та не долучивши до матеріалів справи відповідний чек, натомість зазначивши у акті огляду про те, що водій нібито відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

В акті огляду також зазначені ознаки сп`яніння водія як «почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук», проте, знову ж таки із відеозапису вбачається відсутність таких ознак у ОСОБА_1 , а свідки були відсутніми, а тому не можуть підтвердити ознаки алкогольного сп`яніння останнього. Дані відмінності у доказах наводять на сумніви щодо правильності складення адміністративних матеріалів, що в повній мірі є недопустимим.

Таким чином, вважає, що із наявних матеріалів неможливо встановити жодні обставини, які б свідчили, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані сп`яніння, а тому просить об`єднати вказані справи та закрити по них провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАПу зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали адміністративної справи, приходжу до такого висновку.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Для настання відповідальності не має значення, як довго управляв винний транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка перебувала у стані сп`яніння, надала руху транспортному засобу.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення це керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Крім цього, відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Належним чином ознайомившись із відеозаписами, які долучено до матеріалів справ, встановлено, що викладені адвокатом обставини відповідають дійсності: відеозаписи є неповними, перериваються і з таких неможливо встановити реальну картину подій, що мала місце 27.03.2024 о 21.14 год та о 22.12 год.

До матеріалів справи №442/2679/24 дійсно не долучено будь-яких доказів причини зупинки транспортного засобу, у ній відсутнє направлення на огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння. З відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 два рази поспіль без перерви у 20 хв. продував Акотест Драгер і двічі технічний прилад показував різні результати, однак до матеріалів справи не додано чеків (квитанцій), які видав технічний прилад.

Працівник поліції не може свавільно, без належних доказів керування транспортним засобом, звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя, вимагаючи пройти огляд на стан сп`яніння, або ж поїхати до найближчого лікувального закладу.

Лише за наявності об`єктивних ознак, передбачених Інструкцією, поліцейський повинен переконатись в тому, що особа є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (тобто здійснює керування транспортним засобом) спочатку має запропонувати особі пройти медичний огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів, і лише потім визначатися щодо необхідності огляду лікарем.

Також не зрозумілою є дії працівників поліції, які зупинивши ОСОБА_1 , який ніби-то керував траснпортини заособом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не відсторонили його від керування і через незначний проміжок часу (1 год.) знову зупинили його на цьому ж транспортному засобі. Даних про те, що останнього було відсторонено після другої зупинки (о 22:12 год), матеріали справи не містять.

З огляду на вказане, приходжу до переконання про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (ч.1 ст.130 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

За змістом ст. ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

У даній ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Тим самим, з огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена.

Однак, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, на думку суду, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівними, що є не прийнятним, та не кореспондується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, а тому, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у справі в цій частині слід закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.36, ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 256, ст. ст. 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження справу №442/2678/24, провадження №3/442/749/2024 та справу №442/2679/24, провадження №3/442/750/2023 та присвоїти справі єдиний реєстраційний номер: №442/2678/24, провадження №3/442/749/2024.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу даних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя Хомик А.П.