Дата документу 09.05.2024
Справа № 334/3397/24
Провадження № 3/334/1626/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

07.04.2024 приблизно о 19.20 годині за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пішов з дому та перебував без її догляду, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 вину в інкримінованому їй правопорушенні визнала. Пояснила, що дійсно син прийшов з прогулянки та одразу пішов з дому. Вона не стала його розшукувати. Розкаялася у вчиненому.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 17.04.2024 серії ВАВ № 907998, в якому зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- рапортом поліцейського;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 07.04.2024;

- актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 07.04.2024;

- копією свідоцтва про народження, відповідно до якого ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- копією паспорту громадянина України ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не забезпечила контроль за дозвіллям малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 07.04.2024 приблизно о 19.20 годині пішов з дому та перебував без її догляду, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При цьому суддя змінив викладенні у протоколі обставини про те, що ОСОБА_1 вигнала дитину з дому, які спростовуються письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_2 та поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких дитина самостійно пішла з дому. Також суддя виключає з протоколу обставини про те, що ОСОБА_1 бажала відмовитись від дитини, оскільки вони не доведені та не тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно зі ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувалась, не працює, допустила бездіяльність. Обставиною, що пом`якшує її відповідальність суддя визнає її щире рокаяння. При цьому обставини, що обтяжують її відповідальність суддею не встановлені.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушниці та інші обставини в справі, вважаю необхідним призначити адміністративне стягнення з метою виховання правопорушниці та запобігання вчиненню нових правопорушень, у вигляді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 33, 34, 35, 184, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Фетісов