КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №359/409/24 Головуючий у 1 інстанції: Кабанячий Ю.В.

Провадження №33/824/2731/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

16 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Леляки Ярослава Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 22 квітня 2024 року адвокат Леляк Я.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 19 квітня 2024 року, після ознайомлення захисника з повним тестом в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в день його оприлюднення.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2024 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було ухвалено оскаржувану постанову.

В матеріалах справи відсутній супровідний лист, про направлення судом першої інстанції постанови так як і відсутні докази отримання постанови.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова була оприлюднена 19 квітня 2024 року.

Інших доказів направлення або отримання копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.

22 квітня 2024 року адвокат Леляк Я.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

З огляду на вище зазначені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску адвокатом Лелякою Я.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2024 року слід визнати поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційні вимоги обґрунтовано тим, що під час зупинки транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUREG д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , працівниками патрульної поліції не було чітко сформульовано та зазначено причину зупинки даного транспортного засобу.

У протоколі була відсутня конкретизація порушення норм законодавства, а саме не конкретизовано, яку норму ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» було порушено ОСОБА_1 .

У діях ОСОБА_1 відсутні порушення за які передбачена відповідальність згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, адже останній не знав про наявність постанови Баришівського районного суду від 01 серпня 2023 року у справі № 355/884/23 про притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП та наразі оскаржує її у апеляційному порядку.

Сторони у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи по суті, причини неявки суду не повідомили.

Доповівши обставини справи, вислухавши пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.12.2023 о 12 год. 50 хв. в м. Борисполі Київської області по вул. Київський шлях 1-Д, водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN TOUREG д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Постановою Баришівського районного суду Київської області від 01.08.2023 гр. ОСОБА_1 був притягнений до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, чим порушив п.2.1 а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Ухвалюючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції встановив, що вина ОСОБА_1 підтверджується: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №632965 від 24.12.2023; постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.3); постановою Баришівського районного суду Київської області від 01.08.2023, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП (а.с. 4); довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с.5); довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.6); довідкою про належність транспортного засобу (а.с.7); відеозаписом з місця події (а.с.8).

Згідно п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №632965, 24 грудня 2024 року о 13:20 год в м. Борисполі Київської області по вул. Київський шлях 1-Д, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки VOLKSWAGEN TOUREG д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Баришівського районного суду Київської області від 01 серпня 2023 року (справа №355/884/23) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 березня 2024 року (справа №355/884/23) апеляційну скаргу адвоката Леляки Я.О., подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 01 серпня 2023 року у справі щодо ОСОБА_1 , повернуто особі, яка її подала, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - до Баришівського районного суду Київської області.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, постанова суду в справі №355/884/23, є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції є належним, допустимим та переконливими, оскільки відеозапис містить усі необхідні складові для визнання його даних доказами, зібраними в установленому законом порядку.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, необ`єктивне ставлення до правопорушника з боку працівників поліції, в суду немає.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

В своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Відтак, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу.

Посилання апелянта на порушення його прав через розгляд справи у відсутності останнього, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте ст.126 ч.5 КУпАП до цього переліку не входить.

За встановлених обставин, твердження апелянта про те, що судом не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення не знайшли свого підтвердження.

Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог ст. 280 КУпАП, а саме повністю з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Лелякі Ярославу Олександровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Леляки Ярослава Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Гаращенко Д.Р.