Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/197/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Льон С. М.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 року.Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Юрах В.М. на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.03.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.03.2024, ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватою в тому, що 20.01.2024 о 22 годині 10 хвилині в м.Кропивницький по вул.Сугокліївська, біля будинку №1а, будучи пасажиром транспортного засобу Audi A6, д.н.з. НОМЕР_2 , відчинила двері авто, не переконалася у безпеці дорожнього руху і як наслідок пошкодила транспортний засіб Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у попутному напрямку прямо. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушила п.п.5.2.г, 15.13 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Юрах В.М. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі, представник особи що притягається до адміністративної відповідальності послався на те, що орган, який складав адміністративне правопорушення здійснив неповне та однобоке дослідження обставин ДТП.

Як результат, обстановка кваліфікована однобоко, аналіз ситуації відбувався виключно під впливом суб`єктивної позиції водіїв, які спочатку дійшли до висновків, що за обставин, що склалися необхідно складати європротокол, а потім передумали, і після того, як всі свідки події залишили місце пригоди, викликали наряд поліцію, які у свою чергу, вислухавши водіїв, почали консультуватися з «радниками» телефоном, і врешті - решт резюмували вину пасажира. Вважає не визначеним який саме пункт Правил є пріоритетним у спірній ситуації.

Посилається на те, що в діях водія таксі наявні ознаки адміністративного правопорушення, що мали наслідком спричинення шкоди автомобілям, адже в порушення п. 15.1., 15.2. ПДР, маючи можливість заїхати на паркомісце будинку, до якого приїхали пасажира, або безпечно припаркуватися з правого краю дороги не значної ширини, водій обрав найнебезпечніший варіант. Тобто на вказаній дорозі у складних погодних умовах, коли замерзлі намети від бордюрів з обох боків роблять ускладненим проїзд двох автомобілів (це підтверджується матеріалами справи, протоколом та схемою місця ДТП), водій зупинився зліва на відстані 1 метр від краю. При цьому, поліцейськими не тільки не досліджено вказані фізичні аспекти (розташування на дорозі), але й не встановлено технічної можливості пасажира, що сидів посередині на задньому сидінні, пересвідчитися у безпеці виходу з автомобіля. При цьому, пасажири виконували фактичну команду водія, який вказав, щоб пасажири виходили.. Хоча якраз у водія була можливість побачити автомобіль (Опель Омега), що рухався саме в цей момент в попутному напрямку та попередити пасажирів про наявну небезпеку. Зазначає, що вказана бездіяльність водія таксі призвела до зіткнення автомобілів.

Судом не надано оцінку тому факту, що ДТП відбулося за участю водія 1 ТЗ - таксі (Ауді), його пасажирки - ОСОБА_1 (в салоні було 4 пасажири) та водія ТЗ Опель Омега. Потерпілий по справі водій Ауді намагався довести, що це не таксі і він не таксист.

Проте, апелянт був замовником послуги через цифровий застосунок виклику таксі «Shark» було замовлено таксі на вул. Пацаєва (кафе Шинок) до будинку по вул. Сугокліївська, буд 1 а.

Відповідно, вказана діяльність однозначно підпадає під дію Постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» від 18 лютого 1997 року № 176. (Далі - Правила).

Відповідно до п. 150 Правил Водій таксі зобов`язаний відчиняти двері таксі, відкривати багажник та перевіряти його закриття під час посадки пасажирів.

Тобто, водій таксі повинен був зупинитися з правого боку дороги аби це дало змогу пасажирам безпечно вийти з ТЗ (на виконання вимог пп. 2 п. 157 Правил) та відкрити двері для безпечного виходу пасажирів (для забезпечення безпеки пасажирів).

Окрім того, судом не надано оцінку тій обставині, що у водія таксиста відсутні документи, що забезпечують страхування відповідальності та особисте страхування пасажирів.

За таких обставин пасажир набуває правового статусу, обмеженого опцієї правового захисту та гарантії відшкодування шкоди в порядку страхування. Якщо водії автомобілів зобов`язані (і мали) поліси страхування цивільної відповідальності, то пасажир не мав (і не міг мати), адже відповідного інституту не існує. Відповідно, Правилами передбачено, що відповідне страхування має забезпечити перевізник.

Заслухавши представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які заперечили стосовно задоволення поданої апеляційної скарги та просили постанову суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у достатньому обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів до всебічності, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами п.п.5.2«г»,5.3 ПДР України встановлено, що пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, а також пасажирам забороняється відчиняти двері транспортного засобу, не переконавшись, що він зупинився біля тротуару, посадкового майданчика, краю проїзної частини чи на узбіччі.

Відповідно до п.15.13. Забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Вимога цього пункту Правил стосується як водіїв, так і пасажирів. Після зупинки транспортного засобу варто скористатися дзеркалом заднього виду, при необхідності подивитися через стекла кузова і дверей назад, візуально оцінити обстановку, і лише переконавшись у безпеці, відкрити двері і вийти з транспортного засобу. Двері повинні залишатися відкритими тільки на час, який необхідний для виходу з транспортного засобу.

Так, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення від 25.01.2024 року ОСОБА_1 , 20.01.2024 о 22 годині 10 хвилині в м.Кропивницький по вул.Сугокліївська, біля будинку №1а, будучи пасажиром транспортного засобу Audi A6, д.н.з. НОМЕР_2 , відчинила двері авто, не переконалася у безпеці дорожнього руху і як наслідок пошкодила транспортний засіб Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у попутному напрямку прямо. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушила п.п.5.2.г, 15.13 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 була ознайомлена зі змістом протоколу, про що свідчить її особистий підпис.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Після вчинення дорожньої пригоди учасники ДТП надавали свої письмові пояснення, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, була складена схема місця ДТП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що безпосередньою причиною виникнення даного ДТП та його наслідків, стало недотримання пасажиром ОСОБА_1 п.п. 5.2.г та п.п 15.13 ПДР.

Посилання захисника на те, що винним у даній ДТП являється водій таксі, оскільки він не впевнився у безпеці пасажирів при виході з авто та не виконав вимоги Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, не знайшло свого підтвердження, оскільки за фактом скоєння ДТП було складено адміністративний протокол лише на пасажира ОСОБА_1 . А подія сталась внаслідок відчинення пасажиром ОСОБА_1 дверей автомобіля.

Суд вважає правильною кваліфікацію даного правопорушення, визначену інспектором поліції за ст. 124 КУпАП з вказівкою на те, що дана ДТП відбулась саме в зв`язку з діями пасажира ОСОБА_1 , оскільки дії останньої та протиправні наслідки, які настали в результаті ДТП, перебували в причинному зв`язку.

З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, суддя місцевого суду повно та всебічно з`ясував обставини, які призвели до дорожньої транспортної пригоди, надав їм об`єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п.п. 5.2.г та п.п.15.13 ПДР.

Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Крім того, апелянтом оскаржується те, що суддею не було дано оцінку діям іншого водія таксі, який, на переконання апелянта, повинен був зупинитися з правого боку дороги аби це дало змогу пасажирам безпечно вийти з ТЗ (на виконання вимог пп.2 п.157 Правил) та відкрити двері для безпечного виходу пасажирів (для забезпечення безпеки пасажирів). Разом з тим, оцінка дій водія ОСОБА_2 не є предметом розгляду вказаної справи. Будь-яка інформація на предмет того, що стосовно ОСОБА_2 складався протокол про адміністративне правопорушення за порушення правил ПДР відсутня. Навіть при умові (що не є фактом), що водієм ОСОБА_2 не були дотримали положення ПДР, це не виключає факт порушення пасажиром ОСОБА_5 п.п. 5.2.г та п.п. 15.13 ПДР України, які призвели до зіткнення з іншим автомобілем.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови по доводам, наведеним в апеляційній скарзі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 місцевим судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Вид та розмір стягнення накладено судом у відповідності з вимогами ст.ст.23,33 КУпАП.

Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування чи зміни не встановлено, а тому апеляційні вимоги адвоката в інтересах ОСОБА_5 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Юрах В.М. залишити без задоволення, постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.03.2024стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Кабанова