печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 рокусуддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2023 о 00 год. 50 хв. в м. Київ по вул. Саперне поле, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ленд Ровер Рендж Ровер, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, зазначив, що його безпідставно зупинили працівники поліції, він не порушував вимог ПДР. Зауважив, що він не вживав алкоголь, а вживала його пасажирка дівчина, він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки його зупинили безпідставно.

Захисник наполягав на відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що дії поліцейських щодо його зупинки були неправомірними, оскільки керування транспортним засобом в комендантську годину на той час не тягнуло відповідальності. Таким чином, всі подальші дії поліцейських, включаючи пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння та складення відповідних матеріалів, були неправомірними, обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння у ОСОБА_1 не виникло. Провадження у справі просив закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 КУпАП.

В судовому засіданні 09.04.2024 захистом заявлено клопотання про виклик для допиту свідка ОСОБА_2 (перебувала в автомобілі разом з ОСОБА_1 ), якого в засідання 09.04.2024 захистом забезпечено не було.

За клопотанням захисту для виклику свідка оголошено перерву до 02.05.2024.

В судове засідання 02.05.2024 свідок не з`явилась. Захисник просив відкласти розгляд для повторного виклику свідка, посилаючись на те, що ОСОБА_2 перебуває на лікарняному по 06.05.2024 включно, що перешкодило їй з`явитись в судове засідання.

З урахуванням строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП, призначених до розгляду судових справ а також того, що весь процес спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими зафіксовано безперервним відеозаписом, що досліджений в судовому засіданні за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та захисника, суддею визнано недоцільним подальше відкладення розгляду для виклику свідка щодо допиту з приводу тих самих обставин, які зафіксовані відеозаписом, оскільки подальше відкладення може призвести до неможливості досягнення цілей провадження у справах про адміністративні правопорушення, у разі встановлення винуватості ОСОБА_1 .

Після відмови в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи захисник просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Повторно наголосив, що матеріали справи не містять доказів, які б могли слугувати законною підставою для зупинки транспортного засобу. Також просив врахувати, що водія ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що, на думку захисту, також свідчить на користь позиції щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , позицію захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надходжу наступних висновків.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, небажання водія, неприязні відносини до поліцейського, який зупинив автомобіль, тощо) - ПДР не містять.

В ході розгляду суддею досліджено відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського № 476003, 472001, на якому зафіксовано, що працівниками патрульної поліції у комендантську годину був зупинений автомобіль Ленд Ровер Рендж Ровер, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . В процесі спілкування у поліцейського виникла підозра щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій відмовився (фактичний час 00 год. 46 хв. 13 с. - 00 год. 46 хв. 18 с.).

За таких умов, поліцейським було правильно надано оцінку поведінці ОСОБА_1 як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксовано належним чином на відеозаписі та відображено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів захисту про безпідставність зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» комендантська година передбачає, в тому числі, заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчення.

Так, до видання наказу Київської міської військової адміністрації від 26.03.2023, комендантська година в місті Києві діяла з 00 години 00 хвилин.

Як вбачається зі змісту дослідженого в судовому засіданні відеозапису, поліцейські зупинили транспортний засіб марки Ленд Ровер Рендж Ровер, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години (після 00 години 00 хвилин), що свідчить про неспроможність тверджень сторони захисту про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і на такий обов`язок не впливає причина зупинки.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.9а ПДР України.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Також суддя не приймає як довід невинуватості ОСОБА_1 посилання на не відсторонення його від керування транспортним засобом, оскільки вказані обставини спростовуються відеозаписом, на якому працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що після складання протоколу він не може продовжувати рух, керувати транспортним засобом (фактичний час 00 год. 47 хв. 03 с. - 00 год. 47 хв. 25 с.).

Крім того, зазначені обставини, навіть у разі їх наявності, жодним чином не спростовують того факту, що водій відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, безсумнівно доведена доказами, а саме даними, що містять в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №044802, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського № 476003, 472001.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність, та надходить до висновку про необхідність накладення наОСОБА_1 адміністративного стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись, ст. ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько