Справа №366/1913/23 Головуючий в суді І інстанції - Гончарук О.П.
Провадження № 33/824/1798/2024 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

за участю захисника - Гармаша М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Гармаша М.Ю. на постанову Іванківського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою суду, 19 червня 2023 року о 23 год. 23 хв. в смт. Іванків по вул. Розважівській ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Гармашем М.Ю. подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги щодо поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянт зазначає, що з відомостей ЄДРСР вбачається, що оскаржувану постанову надіслано для оприлюднення 08.02.2024. Текст оскаржуваної постанови оприлюднений лише 12.02.2024.

При цьому, захисник зазначає, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи в суді у зв`язку з проходженням військової служби.

Окрім того, з метою участі у розгляді справи захисником 06.10.2024 року на офіційну електронну адресу суду було подано заяву про розгляд справи в режимі відеоконференції. Разом з тим, в жодному з подальших засідань у Іванківський районний суд Київської області не виходив на відеоконференцзв`язок.

Про відмову в задоволенні заяви про розгляд справи в режимі відеоконференції сторона захисту дізналась лише після ознайомлення з текстом оскаржуваної постанови.

Отже, сторона захисту отримала змогу ознайомитися із текстом оскаржуваної постанови лише після її оприлюднення в ЄДРСР, а саме 12.02.2024 року.

Враховуючи вказані обставини, сторона захисту вважає, що строк на апеляційне оскарження нею пропущено з поважних причин.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказують, що як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , на запитання поліцейського він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, тобто із застосуванням приладу «Драгер» на місці зупинки. Працівники поліції, усвідомлюючи скоре настання комендантської години, вказували, що огляд проводиться лише в лікарні.

Такі обставини підтверджуються відеозаписом наявним у матеріалах справи, з якого вбачається, що працівник поліції запитує чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, проте після згоди ОСОБА_1 , всупереч положенням ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, замість проведення огляду на місці перепитує в ОСОБА_1 чи дійсно він проїде в лікарню.

Такі обставини свідчать про недотримання встановленого законом порядку огляду, а саме порушення ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку від 17 грудня 2008 року №1103, п.7 Розділу І, п.п. 7, 13 Розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735.

З огляду на вищевикладене, у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові від проходження огляду в установленому законом порядку, оскільки такий огляд не пропонувався працівниками поліції, що у свою чергу виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Твердження інспектора патрульної поліції про наявність у ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння, як різкий запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей, є надуманими, оскільки з відеозапису нагрудних камер працівників поліції у ОСОБА_1 не вбачається зазначених у протоколі ознак. Відомості про наявність даних ознак сп`яніння також жодного разу не висловлені поліцейськими під час усього здійснення фіксації.

Дані обставини, на думку захисника, свідчать про безпідставність пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння, висловленої ОСОБА_1 .

Окрім цього, захисник звертає увагу, що його підзахисний протягом усього спілкування із працівниками поліції, поводить себе спокійно, координація рухів та мови у нього не порушена, він має цілком природній вигляд та забарвлення обличчя.

Також захисник вказує, що зважаючи на усталену практику ЄСПЛ щодо зазначених порушень, надаючи оцінку доводам сторони захисту, викладеним у клопотанні про закриття справи, за відсутності сторони обвинувачення, при прийнятті рішення про визнання винуватим його клієнта, суд проявив спрощений підхід до розгляду справи та перебрав на себе обов`язки щодо підтримання обвинувачення, що є порушенням вимог безсторонності та є порушенням п.1 ст.6 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги був повідомлений належним чином, проте до суду апеляційної інстанції не з`явився та надав заяву, в якій просив провести розгляд апеляційної скарги без його участі та при обов`язковій присутності його захисника - адвоката Гармаша М.Ю.

З огляду на це, вважаю за можливе розгляд апеляційної скарги провести у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 25.01.2024 року, а апеляційна скарга подана направлена засобами поштового зв`язку адвокатом Гармашем М.Ю. 19.02.2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що захиснику слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки ні він - захисник Гармаш М.Ю., ні ОСОБА_1 в судовому засіданні присутніми не були, про результати розгляду захисник дізнався із відкритих джерел 12.02.2024 року, а тому наявні об`єктивні причини для поновлення пропущеного строку.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як випливає із змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку .

Частинами ч.2-4 ст.266 КУпАП передбачена процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Зокрема, частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103, з яким кореспондуються положення п.7 Розд. І інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з відеозапису з бодікамери, після виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд, на що він погодився. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 їхати в лікарню для проведення огляду, на що останній відмовився.

Проте, слід зазначити, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я у двох випадках: у разі незгоди на проведення огляду поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів; у разі незгоди з результатами огляду поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу, а також той факт, що він був незгоден з результатами огляду за допомогою спеціального технічного засобу.

Отже, вимога працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у медичному закладі була безпідставною та суперечила вимогам законодавства.

Тобто, в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються висновки судді про доведеність допустимими та належними доказами факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР і про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є слушними, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Гармашу М.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гармаша М.Ю. - задовольнити.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 25 січня 2024 рокущодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк