ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1197/24 Справа № 212/2536/24 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., при секретарі судового засідання Бадалян Н.О., за участю захисника адвоката Овчаренка С.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката Овчаренка С.М. на постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 15 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк десять років;

в с т а н о в и л а:

постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 15 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 22 лютого 2024 року о 20.39 годині у місті Кривий Ріг, Покровському районі на вулиці Володимира Мономаха (Бажова), 6, керував транспортний засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820, результат огляду 0,52 ‰, водій не погодився пройти огляд у медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, будучи двічі протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП.

Крім того, 22 лютого 2024 року о 20.39 годині у місті Кривий Ріг, Покровському районі на вулиці Володимира Мономаха (Бажова), 6, водій ОСОБА_1 керував транспортний засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Адміністративне правопорушення вчинене повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1а ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

На зазначену постанову захисник адвокат Овчаренко С.М., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова місцевого суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та неправильним застосуванням норм процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повідомив працівників поліції, що не довіряє результатам та просив проїхати до медичного закладу але йому біло відмовлено.

Зауважує, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №640492 від 22.02.2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому, одразу зазначається, що останній пройшов тест з результатом 0,52‰, що вказує на невідповідність вимогам ст.256 КУпАП, є недопустимим та неналежним доказом, оскільки незрозуміло, який саме пункт ПДР порушив ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що в протоколі не зазначено назву та марку бодікамери, не додано сертифікат відповідності технічного засобу, не надано можливість особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надати пояснення на окремому аркуші, не зазначено назви відеофайлів, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Також не зазначено, що відеозапис здійснюється фрагментарно, оскільки відомості мають суттєві розбіжності з протоколом та іншими доказами, а рапорт поліцейського не відповідає дійсності та не може слугувати однозначним доказом.

Наголошує, що місцевий суд перейняв на себе функцію обвинувачення і самостійно відшукував докази обвинувачення з ЄДРСР, на які посилається.

Зазначає, що докази керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння відсутні, а працівник поліції не назвав жодної з ознак алкогольного сп`яніння.

Посилається на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не отримував ніяких судових рішень і не був ознайомлений із документами, які обмежують його право керування транспортним засобом, не мав можливості оскаржити її у встановленому порядку, взагалі вперше чує, ніхто не ознайомлював його із постановою.

Зауважує, що відповідно до диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП у правопорушника має бути усвідомленість у тому, що він був обмежений у праві керування транспортним засобом. Однак, досліджені матеріали справи не містять доказів, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , був обізнаний про постанову, на яку посилається поліція. Протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП не містить відомостей, які б вказували на наявність у ОСОБА_1 умислу, на вчинення правопорушення, передбаченого вищезгаданою статтею. В матеріалах справи відсутні докази, що останній ознайомлений із доказами, які обмежують його право на керування автомобілем.

Захисник адвокат Овчаренко С.М., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Стаття 30 КУпАП не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, а саме, повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №640492 від 22.02.2024 року та серії ААД №640493 від 22.02.2024 року, роздруківкою результату проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою використання спеціального технічного засобу DRAGERALCOTEST 6820 - результат огляду: 0,52‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписами з нагрудних реєстраторів поліцейських, витягами з статистичних карток з інформаційно-пошукової системи МВС «Армор», роздруківками судових рішень з ЄДРСР. Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою. А тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень є необґрунтованими.

Доводи захисника адвоката Овчаренка С.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про те, що останній повідомив про незгоду з результатами пройденого огляду за допомогою спеціального технічного засобу та просив проїхати до медичного закладу судом визнаються надуманими, необґрунтованими та такими, які покликані ввести суд в оману, оскільки не узгоджуються з фактичним обставинами.

Як вбачається з наявних відеозаписів з нагрудних реєстраторів працівників поліції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , після проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу DRAGERALCOTEST 6820 виразив свою незгоду з його результатами, при цьому, на неодноразове пропонування працівника поліції проїхати до медичного закладу, останній рішуче відмовився, посилаючись на брак часу, та те, що йому вранці їхати на роботу.

Посилання захисника адвоката Овчаренка С.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на недопустимість та неналежність протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №640492 від 22.02.2024 року через його невідповідність вимогам ст.256 КУпАП суд також визнає надуманими та необґрунтованими, оскільки адвокатом взагалі не зазначено в чому саме виявлено невідповідність, при цьому, останній намагається підмінити поняття, зазначаючи, що в протоколі зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відмовився від проходження, та одразу зазначається про результати проходження за допомогою спеціального технічного засобу.

Апеляційний суд зауважує, що у разі непогодження особи із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та відмови від проходження огляду в медичному закладі, працівники поліції складають протокол саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що і було зроблено в даному випадку, а тому вищезгаданий протокол є належним та допустимим доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Вищевказане також нівелює доводи захисника адвоката Овчаренка С.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що відсутні докази керування останнім у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, як вже зазначалось раніше, протокол складено за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, працівниками поліції зазначено, що у останнього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах з порожнини рота.

Доводи сторони захисту на те, що в протоколі не зазначено назву та марку бодікамери, не міститься назва відео файлів, не додано сертифікат відповідності, не надано можливості ОСОБА_1 надати пояснення на окремому аркуші не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП.

При цьому, посилання на відсутність сертифіката в матеріалах справи не мають законного підґрунтя, враховуючи той факт, що під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , останньому надано для ознайомлення всі документи в підтвердження належної роботи спеціального технічного засобу, а протокол відносно останнього складено за відмову від проходження огляду, а тому результати огляду як і сам сертифікат не мають доказового значення в даному провадженні. Крім того, до уваги не приймається довод щодо відсутності можливості надати пояснення на окремому аркуші, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , взагалі відмовився від будь-яких пояснень та отримання копій протоколів.

Доводи захисника адвоката Овчаренка С.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо перейняття місцевим судом на себе функції обвинувачення через роздруківку судових рішень з ЄДРСР, а також те, що останній не був обізнаний щодо обмеження його права на керування транспортним засобом судом визнаються надуманими, необґрунтованими та такими, які покликані ввести суд в оману, з огляду на наступне.

В силу ч.5 ст.4 ЗУ «Про доступ до судових рішень» судді мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Доступ суддів до державної таємниці, що міститься в судових рішеннях, забезпечується відповідно до Закону України "Про державну таємницю".

Відповідно до ч.3 ст.6 вищевказаного закону суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналізуючи вищевказані норми, законодавцем прямо передбачено використання судових рішень, що опубліковані у реєстрі, при здійсненні судочинства, що нівелює доводи захисника адвоката Овчаренка С.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про порушення місцевим судом ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, доводи захисника адвоката Овчаренка С.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про те, що останньому не було відомо про винесені щодо нього постанови суду про обмеження права керування транспортним засобом також визнаються судом безпідставними, надуманими, оскільки, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень захисником адвокатом Овчаренком С.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , здійснювались дії по апеляційному оскарженню, зокрема, постанови Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 19.12.2023 року по справі №210/6398/23, постанови Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 22.11.2023 року по справі №212/8919/23.

Так, постановою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 19.12.2023 року по справі №210/6398/23, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.05.2024 року, ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП.

При цьому, під час апеляційного оскарження в судовому засіданні безпосередньо в режимі відеоконференції приймав участь захисник адвокат Овчаренка С.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що нівелює доводи захисника, що останній не був обізнаний стосовно вищезгаданих постанов, а тому у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вбачається прямий умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, зокрема, ч.5 ст.126 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника адвоката Овчаренка С.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 15 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА