ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/961/24
Провадження №3/477/868/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №4 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, мешканки АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №358999 від 09 квітня 2024 року, 06 квітня 2024 року в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила хуліганські дії стосовно ОСОБА_2 , 2010 року народження, а саме висловлювалася нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, на зауваження не реагувала.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за статтею 173 КУпАП.

В ході розгляду вказаної справи ОСОБА_1 пояснила, що 06 квітня 2024 року вона зробила зауваження дітям, які гуляли навпроти її будинку та голосно кричали, а також висловлювались нецензурною лайкою. У відповідь неповнолітній ОСОБА_2 почав висловлюватись нецензурними словами на її адресу, поводився агресивно, а також вдарив її у ніс. Також він не реагував на зауваження дочки ОСОБА_1 , яка перебувала у цей час у себе на подвір`ї та бачила, що відбувається, та грубо висловлювався на її адресу. ОСОБА_1 разом зі своєю дочкою відразу поїхали за місцем проживання ОСОБА_2 , щоб повідомити його батькам про ситуацію, що склалася, та про неналежну поведінку їх сина. Натомість, батько ОСОБА_2 зовсім ніяк не відреагував на їх розповідь, а у відповідь на попередження, що вони вимушені будуть звернутись з заявою до поліції, висловив погрозу, що він також звернеться до поліції з заявою про те, що ОСОБА_1 вчинила хуліганські дії відносно його неповнолітнього сина. Свою погрозу батьки ОСОБА_2 реалізували шляхом звернення 09 квітня 2024 року до поліції з заявою про те, що ОСОБА_1 06 квітня 2024 року висловлювалась нецензурною лайкою, застосувала фізичну силу, погрожувала фізичною розправою їх неповнолітньому сину ОСОБА_2 , 2010 року народження, на зауваження не реагувала. Все зазначене є наклепом та не відповідає дійсності, оскільки вона не висловлювалась на адресу ОСОБА_3 нецензурною лайкою та, тим більше, не застосовувала відносно нього фізичну силу та не погрожувала фізичною розправою, жодних зауважень їй ніхто не висловлював. Натомість, поведінка неповнолітнього ОСОБА_2 та його батьків була дуже принизливою для неї, вона пережила стрес від їх наклепу та неправдивої заяви до поліції, фізичний біль від удару хлопця. В зв`язку з тим, що ніякого порушення громадського порядку та хуліганських дій з її боку не було, просить закрити провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У частині 1 статті 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Спрямованістю умислу, мотивами та цілями хуліганства є умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, та наслідками даного правопорушення обов`язково є саме настання порушення громадського порядку і спокою громадян.

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 , наданих нею у судовому засіданні, слідує про виникнення 06 квітня 2024 року за адресою АДРЕСА_1 , конфлікту між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 2010 року народження, з приводу висловлювання нею зауважень у відповідь на нецензурну лайку ОСОБА_2 , що виключає умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Доказів протилежного матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Крім того, заява ОСОБА_4 , матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про вчинення ОСОБА_1 06 квітня 2024 року хуліганських дій відносно її сина, була подана до відділення поліції №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області лише 09 квітня 2024 року о 23.39 год., що викликає у суду обгрунтований сумнів щодо мотивів такої заяви.

У відповідності до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі №463/1352/16-а від 08 липня 2020 року у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тобто, недоведеність вини прирівнюється до невинуватості особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного, відповідно до вимог статті 247 КУпАП, провадження у даній справі належить закрити.

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 173 КУпАП, закрити за відсутності події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.М.Семенова