П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.04.2024 року Суддя Франківського районного суду м.Львова - Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 12.11.2023 о 13:20 год. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно своєї баби ОСОБА_2 , а саме вчинила дії психологічного характеру виражалася і її сторону словесними образами, погрожувала фізичною розправою, погрожувала підпалити житло, чим викликала у гр. ОСОБА_2 побоювання за власне життя та здоров`я, та викликала емоційну невпевненість.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції як правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик до суду вчергове не прибула.

Чинним законодавством не передбачено, зокрема у частині 2 статті 268 КУпАП, обов`язкової участі при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1Закону України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» (№ 2229-VIII 7 грудня 2017 року) визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 153937 від 12.11.2023; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №170078; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.11.2023, з якого видно , що поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено високий рівень небезпеки; рапортами працівниами поліції Віхоти О. від 12.11.2023, ОСОБА_3 від 16.11.2023.

Проаналізувавши вищевказані документи, суддя доходить переконання, що вони є доказами у розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суддя, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення нею діяння психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тому її дії правильно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1статті 173-2 КУпАП.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Суд зазначає, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З аналізу матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення датою його вчинення вказано 12.11.2023. Таким чином, саме з цієї дати починається відрахування строку накладення адміністративного стягнення, тому розпочате провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за частиною 1статті 173-2КУпАП слід закрити.

З наведених міркувань, керуючись статтями 173, 247,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів.

Суддя Мартьянова С.М.