Справа №534/543/24
Провадження №3/534/136/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха Олег Володимирович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

05 березня 2024 року на розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Як убачається зі змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення від 28.02.2024, останній 28.02.2024 о 00 год 50 хв по просп. Героїв Дніпра, 36 в м. Горішні Плавні керував транспортним засобом марки ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 викликався до суду за адресою зазначеною у протоколі шляхом направлення судових повісток про виклик до суду поштою.

У судове засідання, призначене на 27.03.2024 ОСОБА_1 не з`явився, судова повістка була направлена на адресу зазначену ОСОБА_1 в протоколі ( АДРЕСА_2 ) повернулася на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У судове засідання призначене на 23.04.2024 ОСОБА_1 викликався шляхом направлення судових повісток за адресою зазначеною в протоколі ( АДРЕСА_2 ) та за адресою реєстрації ( АДРЕСА_1 ). Судова повістка направлена за адресою реєстрації повернулася на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судова повістка направлена за адресою проживання ( АДРЕСА_2 ) отримана адресатом ( ОСОБА_1 ) під підпис 09.04.2024.

Крім того, ОСОБА_1 викликався в усі судові засідання шляхом публікації оголошення про виклик на веб-порталі судової влади України.

Також, згідно із записом у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд даної справи відбудеться в Комсомольському міському суді Полтавської області, під підпис у протоколі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, беручи до уваги, що присутність особи при розгляді справ, передбачених ст.130 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена, і ОСОБА_1 був повідомлений у встановленому законом порядку про судове засідання, суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступників висновків.

Як вбачається з переглянутого відео з бодікамер поліцейських ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з тим, що будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, 28.02.2024 о 00 год 50 хв по проспекту Героїв Дніпра, 36 у м. Горішні Плавні Полтавської області керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_2 перед поворотом не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п.п.2.1 а, п.9.2.б ПДР України. Відповідно до постанови серії ЕНА № 1539331 від 28.02.2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн (а.с.2).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи із змісту п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зазначений порядок проведення огляду узгоджується із п.6 розділу І Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, згідно з яким огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

У наданому відеозаписі відеофіксації порушення, який долучено до матеріалів справи зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Суд наголошує, що працівниками поліції вказані правопорушнику підстави огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема зазначено про наявність таких ознак алкогольного сп`яніння, як: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Крім того, працівниками поліції було перевірено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук та порушення координації рухів.

Суд зазначає, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема запропоновано пройти огляд на приладі Drager Alkotest 6810 на місці, на що ОСОБА_1 погодився. При цьому повідомив, що сьогодні вживав алкогольні напої. Проте, на повторну пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з застосуванням Drager Alkotest 6810 ОСОБА_1 відмовився. У подальшому працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я в м. Кременчуці. Зокрема, в матеріалах справи мається направлення на огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із вказаними ознаками алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я (а.с.8).

Суд вказує, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП, наслідки складення відносно нього протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП та зазначили, що подальший рух на автомобілі йому заборонено.

Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений після його складення, копію протоколу йому було вручено.

Як убачається з постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.07.2023, котра є чинною, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.4-5).

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей), об`єктивно узгоджуються між собою та наданим записом відеофіксації порушення, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП України в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки та без без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля є ОСОБА_2 (а.с.7).

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.401, 283, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Солоха

Особи, які беруть участь у справи, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 26 квітня 2024 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.