Справа № 339/45/24 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2024 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.,
розглянувши матеріали, які надійшли від від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
якому роз"яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
18 січня 2024 року о 21 год 42 хв ОСОБА_1 в с.Гузіїв Калуського району Івано-Франківської області в порушенні вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на який зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6820, результат позитивний 1.48 проміле (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей).
ОСОБА_1 , надавши пояснення в суді, в судові засідання, призначені на 08 березня 2024 року, 29 березня 2024 року, 30 квітня 2024 року не з"явився та був повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.20, 24, 27).
Відтак, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не з"явився в судове засідання без поважних причин, надавши пояснення суду та необхідні докази на підтвердження своєї позиції, з огляду на тривалість розгляду справи, його неявка не перешкоджає завершити розгляд справи без його участі.
При цьому, суд враховує, що у рішенні «Пономарьов проти України» Європейський Суд з прав людини наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому не визнав та пояснив, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, Однак не погодився з результатом Драгера 6820, не підписав його. Але працівники поліції не відвезли його в лікувальний заклад, та, окрім того, не вручили йому копію протоколу та не вислали поштою .
Однак, з такими доводами ОСОБА_1 не можна погодитися, оскільки в матеріалах справи є наявні докази, які беззаперечно свідчать про те, що в його діях є склад адміністративного правлпорущення, передбаченого ч.1 сть. 130 КУпАП.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Як вбачається з матеріалів справи, за порушення Правил дорожнього руху працівник поліції склав постанову серії АНА №1268853 від 18 січня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу розміром 510 грн за те, що він керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та не користувався ременем безпеки (а.с.8). Вказана постанова направлена поштою разом з протоколом ОСОБА_1 (а.с.7).
Враховуючи те, що вищенаведена постанова у визначеному законом порядку оскаржена не була, а отже є чинною, відсутні підстави вважати, що працівники поліції, зупиняючи транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 діяли без достатніх на це підстав.
Також, працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп"яніння, в зв"язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан сп"яніння.
Так, відповідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Однак, ОСОБА_1 порушив вказані вимоги та керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння.
Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 січня 2024 року серії ААД №586006 ОСОБА_1 18 січня 2024 року о 21 год 42 хв ОСОБА_1 в с.Гузіїв Ккалуського району Івано-Франківської області в порушенні вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6820, результат позитивний 1.48 проміле (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від підпису та пояснень в ньому ОСОБА_1 відмовився згідно ст.63 Конституції України.
Таким чином, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою працівником поліції ОСОБА_2 з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП.
Факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 підтверджується показниками приладу Алкотест 6820, результат тесту - 1.48 проміле та актом огляду (а.с.2-4), які не підписані ОСОБА_1 .
В матеріалах справи наявне свідоцтво про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/4778, чинне до 04 жовтня 2024 року про відповідність вимогам закону приладу Газоаналізатора ALCOTEST 6820 (а.с.9).
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, огляд не проводився в Долинська БЛ в зв"язку з відмовою ОСОБА_1 (а.с.5).
Крім того, довідкою заступника начальника ВП №1 Калуського РВП в Івано-Франківській області ГУНП підтверджено, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія, яке не вилучено (а.с.6).
Зміст вказаних вище доказів повністю підтверджується відеоматеріалами з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції, які долучені до матеріалів провадження та містяться на диску (а.с.10).
Так, згідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дослідив відеозапис з нагрудних відеокамер інспектора патрульної поліції, де чітко зафіксована основна об`єктивна інформація в такому вигляді, як відбувалися події тоді проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тому суд визнає належним і допустимим доказом, який підтверджує обставини, викладені в протоколі, відеозапис з камери поліцейського, що долучений до матеріалів справи та міститься на DVD-диску.
Підстав вважати відеозапис змонтованим немає і цей відеозапис є прямим і беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 .
На відеофіксації, зокрема зафіксовано, як працівник поліції пояснює причину зупинки та вказує на запах алкоголю з автомобіля і ОСОБА_1 пояснює, що трохи можливо вживав, поїхав городами, щоб не зробити нічого поганого та погоджується пройти тест на місці. Працівник поліції оголошує результат огляду 1.48 проміле, який ОСОБА_1 не оспорює та вказує, «навіть не знаю» та відмовився їхати в Долинську БЛ. Працівник поліції запитує чи багато випив ОСОБА_1 і він вказує « та яке багато, ми були в сауні». А дружина водія вказує: «випив раз у рік». Працівник поліції вказує, що буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та роз`яснює ст. 63 Конституції України та КУпАП. Зафіксовано складання документів та їх оголошення для водія, які він не підписує.
Суддя звертає увагу на те, що дані відеозапису свідчать про те, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та по завершенню огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу, хоч і не підписав результат такого огляду, але не бажав спростувати вказаний результат шляхом проведення відповідного огляду у медичному закладі.
Твердження ОСОБА_1 про те, що йому не було запропоновано проїхати в медичний заклад спростовуються вказаними відеозаписами, адже на них чітко зафіксовано, як працівник поліції пропонує йому проїхати та пройти огляд в лікувальному закладі.
Наданими суду матеріалами, поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку для самого водія та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.
Оскільки, відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суддя згідно вимог ст. 23,33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605.60 грн.
На підставі викладеного, ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст. 283,284 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.