Справа № 344/609/24
Провадження № 33/4808/496/24
Категорія ч.2 ст.172-15 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано - Франківської області від 04.04.2024 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2024 року закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

За постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що командир 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 під час проходження військової служби вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду за наступних обставин.

05 січня 2024 року на адресу Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони надійшли матеріали 6 управління 3 відділу Департаменту військової контррозвідки СБ України щодо факту не доповіді про відсутність на військовій службі номера обслуги 3 зенітного артилерійського відділення 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї 4 батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 17 жовтня 2023 року старший солдат ОСОБА_2 направлений на лікування до КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради», а 25 жовтня 2023 року виписаний з лікувального закладу та мав прибути до розташування військової частини НОМЕР_1 27 жовтня 2023 року. Однак, старший солдат ОСОБА_2 до розташування зазначеної військової частини не прибув. При цьому, належний контроль за вказаним військовослужбовцем старшим лейтенантом ОСОБА_1 здійснено не було, про факт неприбуття із лікувального закладу до розташування військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 старшому лейтенанту ОСОБА_1 стало відомо 16 листопада 2023 року та в подальшому повідомлено командира військової частини НОМЕР_1 лише 17 листопада 2023 року та надалі вжито пошукові заходи місцезнаходження старшого солдата ОСОБА_2 . Таким чином, в період часу з 09год. 00хв. 27 жовтня 2023 року по 18год. 00хв. 16 листопада 2023 року доповідь командуванню військової частини НОМЕР_1 про відсутність на військовій службі старшого солдата ОСОБА_2 здійснена не була, що у свою чергу унеможливило командування військової частини своєчасно та невідкладно провести пошукові заходи встановлення місцезнаходження відносно останнього та скерувати відповідні матеріали проведеного службового розслідування до органів досудового розслідування.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що постанова суду є незаконною, прийнята без повного, всебічного та об`єктивного вивчення обставин справи.

Зазначає, що суд неповно та необ`єктивно з`ясував всі обставини справи та не врахував, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, та безпідставно закрив на підставі ст.38 КУпАП.

Просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

До початку апеляційного розгляду справи ОСОБА_3 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, апеляційні вимоги підтримує в повному обсязі.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вірно виходив із того, що згідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 вчинив дії, відповідальність за які, передбачена ч.2 ст.172-15 КУпАП мали місце в період 27 жовтня 2023 року по 16 листопада 2023 року. Таким чином на час розгляду справи судом першої інстанції закінчилися визначені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення з причин, не залежних від суду, у зв`язку із чим суд вірно закрив провадження по справі.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто, з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, необхідно враховувати положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Разом з тим, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень щодо обов`язку суду встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність або відсутність вини особи у разі спливу всіх строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тлумачення вказаної норми дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Крім того, згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП вина особи не встановлюється. Вказаний висновок обґрунтовано тим, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх в одній постанові свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції. За правилами ст. 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року вказано, що у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність чи відсутність вини особи не вирішується.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.04.2024 року відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.172-15 КУпАП - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз