Справа № 585/1094/23
Номер провадження 3/585/4/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, за участю особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Менька Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали справи, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого помічником бурильника «Спецмехсервіс», не є особою, звільненою від сплати судового збору,

за порушення ч.2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серії ААД №117378 від 07.03.2023 року зазначено, що 07 березня 2023 року, о 00 годині 40 хвилин по вул.Сумській у м.Ромни, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, що було зафіксовано на бодікамеру у присутності двох свідків. Протягом року ОСОБА_1 до адмінвідповідальності притягається повторно.

Такими діями, на переконання автора протоколу, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні категорично заперечив свою винуватість у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, надав суду пояснення про наступне. Так, дійсно, 06.03.23 р. він із дівчиною ввечері повертався додому і по вул.Сумській у автомобілі сталася поламка, він припар кувався недалеко від АЗС та почав телефонувати друзям або знайомим, щоб їх забрали або відбуксували авто, однак ніхто не погоджувався, бо вже почалась комендантська година, вирішили залишитись у авто, підігрівали салон, слухали музику. Коли до нього підішли працівники ТРО, а потім приїхали поліцейські він автомобілем не керував, у той час сидів із дівчиною на задньому сидінні, а тому вважає, що правомірно відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Надалі на нього склали протокол за відмову від огляду на стан сп`яніння, а його дівчину поліцейські завезли додому, він же залишився ночувати у автомобілі до ранку.

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2 , який надав суду показання про те, що він входить до складу Хмелівської ТРО та разом із поліцейськими здійснює патрулювання у комендантську годину. Пам`ятає випадок навесні 2023 року, коли вночі він у складі патрульної групи знаходились по вул.Сумській в м.Ромни після 23:00 год., спілкувались із персоналом АЗС, коли у цей час почули неподалік звуки «дрифту» автомобіля. Проїхавши десь метрів 100 від АЗС побачили, що у «кармані» дороги стоїть автомобіль «Мерседес» світлого кольору, а підійшовши до нього побачили на задньому сидінні молодих хлопця та дівчину, які були із ознаками алкогольного сп`яніння, тому викликали відповідну патрульну групу поліції для складання протоколу за ст. 130 КУпАП, був свідком при складанні такого протоколу.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ч.2 ст. 130 КУпАП, відповідальність водія настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім іншого, згідно ч.1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється, окрім іншого, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, на обґрунтування існування обставин, що підтверджують винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення 07.03.2023 року, до матеріалів справи долучено письмові пояснення свідків за вказану дату та диск із відеозаписами.

При цьому судом наголошується на тому, що у постанові ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 зазначено, що за нормами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи у якості доказів вчинення особою адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП долучений до матеріалів справи відеозаписи, суд приходить до наступного висновку.

Так, дослідивши відеозаписи судом встановлено, що на них зафіксовано знаходження ОСОБА_1 та дівчини на задньому сидінні автомобіля, який знаходиться у нерухомому стані, а наджалі обставини щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.. 130 КУпАП.

При цьому, піддаючи аналізу у своїй сукупності відомості з відеозапису, що наведено вище, суд приходить до висновку, що ними не підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 07 березня 2023 року, о 00 годині 40 хвилин по вул.Сумській у м.Ромни, керував автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 , оскільки загалом даних про керування ОСОБА_1 будь-яким автомобілем такий відеозапис не містить, а саме по собі перебування власника транспортного засобу у салоні автомобіля, без інших ознак приведення автомобіля у рухомий стан, не доводить факт керування транспортним засобом.

При цьому, визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Допитаний у удовому засіданні свідок також не підтвердив той факт, що він бачив, як ОСОБА_1 керує автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 , оскільки висновок про керування автомобілем зробив на підставі звуку руху автомобіля («дрифту») та того, що у нього був теплий мотор.

У своїй сукупності такі відомості, що отримані із досліджених відеозапису бодікамери поліцейського та показань свідка свідчать про недотримання уповноваженою особою (поліцейським) процедури документування адміністративного правопорушення, що, у даному випадку, загалом виключає винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому ставится у вину, та така обставина не потребує окремого доказування чи спростування. Оскільки інших доказів, аніж протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис матеріали справи не містять. не було їх здобуто і з показань свідка.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Враховуючи викладене вище та приймаючи остаточне рішення у справі, враховується, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Так, згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку про сумнівний характер наявності протиправних дій ОСОБА_1 , а всі сумніви відповідно до правил ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності, і таким чином ця справа про притягнення особи до відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, зважаючи на допущені порушення адміністративної процедури документування такого правопорушення та відсутність достатніх доказів на підтвердження позиції автора протоколу.

Судовий збір, у зв`язку із закриттям провадження у справі, з винної особи стягненню не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у об`єднаній справі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.

Суддя Роменського Г.О.Цвєлодуб

міськрайонного суду