Справа № 712/5914/24
Провадження № 3/712/2014/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., за участю захисника Лінніка М.С., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої: АДРЕСА_1 , непрацюючої, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАД № 297448 від 04.05.2024, ОСОБА_1 04.05.2024 близько 20:45 год. перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство економічного характеру відносно брата ОСОБА_2 , а саме: не надала доступу до квартири в якій у останнього знаходиться 1/3 частка власності, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що між нею та братом виник сімейний конфлікт з приводу права власності на 1/3 частину квартири в якій вона проживає разом з двома дітьми. Брат вимагає від неї, щоб вона продала йому свою частку і виселилась з квартири. В цій квартирі він не проживає та вона йому не забороняє приходити. 04.05.2024 брат ОСОБА_2 у вечірній час намагався потрапити до квартири, вона йому не надала доступ, так як він був в стані алкогольного сп`яніння та прийшов у вечірній час після 21:00 год., кричав на неї і погрожував, чим лякав її дітей.

Захисник в судовому засіданні просив провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, так як в матеріалах справи відсутні докази, які вказували на те, що вона вчиняє економічне насильство відносно ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є її сусідкою та проживає в квартирі АДРЕСА_2 разом з дітьми. ОСОБА_2 є її братом та не проживає у вказаній квартирі. 04.05.2024 ОСОБА_4 дійсно не впустила брата до квартири, оскільки він прийшов у пізній час доби та в стані алкогольного сп`яніння. Інна попросила його прийти в інший час, однак між ними виник конфлікт, а вона була вимушена забрати до себе дітей.

Суддя заслухавши ОСОБА_1 , захисника та свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з диспозицією ст. 173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП складає: об`єкт, яким виступають суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку; об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у діянні (дії або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; суб`єкт даного адміністративного правопорушення загальний, а суб`єктивна сторона виражається у формі умисної вини та необережності.

В даному випадку, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не відчинила та не дала доступу до квартири брату, у якій проживає, чим вчинила домашнє насильство економічного характеру, і, відповідно, його здоров`ю була завдана шкода.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою , незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід вказати, що зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та її братом ОСОБА_2 відсутня. До того ж, про неприязні відносини між учасниками конфлікту, свідчать надані в судовому засіданні пояснення свідка.

Тож, у даному випадку, судом встановлені фактичні обставини справи, а саме те, що конфлікт мав місце, однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Як вбачається з матеріалів справи факт вчинення домашнього насильства підтверджується тільки заявою ОСОБА_2 , його письмовими поясненнями та поясненнями ОСОБА_1 . Співробітниками поліції пояснень від свідків не відбиралися, тому суд вважає, що викладені в протоколі обставини фактично ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_2 , і не підтверджуються іншими доказами, які б давали правові підстави для висновку про вчинення ОСОБА_1 насильства економічного характеру.

Суддею встановлено, що у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 відсутні докази щодо завдання економічного насильства ОСОБА_2 , навпаки, як вбачається з її пояснень та наданих доказів, суперечки виникають через постійні сварки з боку ОСОБА_2 з приводу користування 1/3 частикою квартири. Крім того, як вбачається з відомостей об`єктов нерухомості ОСОБА_2 користується квартирою за адресою АДРЕСА_3 , що свідчить про відсутність нанесення будь - якої шкоди ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 .

Отже наявність дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди економічного характеру ОСОБА_2 , хоча й відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, втім, його зміст не розкрито, а тим більше не доведено.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки у останньої був відсутній умисел на домашнє насильство економічного характеру.

При цьому, суд, окрім викладених вище мотивів, виходив ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причино наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Тому, виходячи з вищевикладеного, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 173-2 ч.1, п. 1 ст. 247 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.173-2 ч. 1 КпАП України закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.І.Кончина