Справа №709/692/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Кваша І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності №2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (протокол серії ДПР №398886) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,-

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №398886 від 12 квітня 2024 року, ОСОБА_1 12 квітня 2024 року о 18-52 год на автодорозі Н-08 Бориспіль-Дніпро- Запоріжжя керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло). Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій пройти відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що того дня йому потрібно було їхати на автодорогу Черкаси -Київ до Золотоніського кола зустрічати брата, який на декілька днів мав приїхати у відпустку з війни. Вони не бачились два роки. Коли проїхав перехрестя з автодорогою Мельники-Чорнобай, побачив автомобіль поліції. Його зупинили. Працівники поліції перевірили всі його документи, потім без його згоди обшукали його автомобіль. Дозволу на обшук авто та речей в нього не запитували. Знайшли кастет. Кудись дзвонили і консультувались. Все це тривало більш як півгодини. Потім почали світити в очі ліхтариком. Коли запропонували проїхали до лікарні і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння - відразу погодився, адже наркотиків не вживає. Він сів до автомобіля поліції, і вони почали їхати до лікарні в Чорнобай. Майже відразу йому зателефонував брат, і сказав, що вже їде йому назустріч до мельниківського перехрестя на попутному транспорті. Тому попросив працівників поліції повернутися до його автомобіля і почекати брата, щоб не залишати його самого на трасі. Вони погодились. Відразу ж приїхав брат. Пояснили йому ситуацію. ОСОБА_1 попросив працівників поліції взяти з собою до лікарні брата, оскільки він після військової служби має проблеми з нервовою системою, дуже запальний, і він хвилюючись за брата, просив не залишати його самого посеред дороги та поля. Працівники поліції відмовили їм. Сказали, що в автомобіль можна посадити лише одну людину, тобто ОСОБА_1 . Таким чином вийшло непорозуміння. Поліцейські не роз`яснювали йому, що відмова від проходження огляду призведе до адміністративної відповідальності. Жодних ознак сп`яніння йому не назвали.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні вину свого підзахисного заперечив. Пояснив, що обшук автомобіля поліцейськими був проведений незаконно. Не виявивши підстав для кримінальної відповідальності, вони вирішили спробувати притягнути його до адміністративної. Спочатку ОСОБА_1 погодився поїхати до лікарні для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. І вони вже поїхали в напрямку до лікарні. Але потім коли приїхав брат ОСОБА_1 , він під його тиском та тиском працівників поліції розгубився та відмовився їхати. Працівники поліції ОСОБА_1 не назвали ознаки наркотичного сп`яніння, які начебто в нього були. Поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП та те, що відмова від проходження огляду призведе до притягнення його до відповідальності. Таким чином, поліцією порушено процедуру притягнення його підзахисного до відповідальності. Відсутні належні і допустимі докази, які б доводили вину ОСОБА_1 .

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації N0 Я (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. У матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б доводили вину ОСОБА_1 . Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи вищевикладене, просив адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши учасників справи, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Як зазначалося вище, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктами 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція №1452/735 від 09 листопада 2015 року) передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 (даді - Інструкція №1395 від 07 листопада 2015 року), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В судовому засіданні суд дослідив матеріали справи та відеозаписи, додані поліцейськими до матеріалів справи.

З відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автобіль під керуванням ОСОБА_1 , причину зупинки йому не озвучили. Поліцейські провели огляд документів водія та потім обшук автомобіля ОСОБА_1 . Також провели обшук його сумки та інших особистих речей. При цьому ОСОБА_1 поводився спокійно, відповідав на всі питання, відкривав автомобіль та надавав все, що просив працівник поліції. Знайшовши кастет, працівник поліції телефонував та консультувався з приводу його належності до холодної зброї. З`ясувавши, що слідчо-оперативна група з приводу цієї знахідки виїжджати не буде, поліцейський посвітив в очі водію ліхтариком, після чого запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився, і сів до службового автомобіля поліцейських маючи намір пройти огляд. Однак потім йому зателефонували і після цієї розмиови ОСОБА_1 попросив поліцейських повернутись і дочекатись брата, який вже під`їжджав до його автомобіля попутнім транспортом. Потім ОСОБА_1 з братом попросили поліцейських проїхати до лікарні разом. Але отримали відмову. Під тиском знервованого брата, враховуючи відмову працівників поліції взяти їх двох до автомобіля, та не бажаючи його залишати самого, водій відмовився від поїздки до лікарні. На відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 відмовляється їхати до лікарні для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після чого відносно нього був складений відповідний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 роз`яснювались його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.п. 2, 4 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водії перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, оформлена відповідним направленням, та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Натомість, посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 не було дотримано зазначених положень нормативних актів та протокол щодо ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП складено за відсутності відповідних достатніх доказів про вчинення вказаного правопорушення.

Застосовуючи до справ про адміністративні правопорушення принципи кримінального провадження поліцейські, відповідно до вимог ст. 20 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинні були роз`яснити ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, детально проінформувати про сутність висунутої ними вимоги, порядок вчинення певних процесуальних дій та наслідки, які можуть для нього настати як у випадку проходження, так і у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, що вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, дослідженими матеріалами цієї справи встановлено, що працівники поліції спочатку провели обшук автомобіля, і не знайшовши будь-яких заборонених речовин в автомобілі ОСОБА_1 , посвітивши в очі водію вказали на наявність у останнього ознак наркотичного сп`яніння, хоча поведінка водія була відповідною ситуації. Пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі водій погодився, проте працівники поліції не доїхавши до лікарні, повернулися до зупиненого автомобіля.

Таким чином, вказані дії працівників поліції судом розцінюється, як бажання у будь-якому випадку притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, за відсутності для цього законних підстав. У зв`язку з чим, такі дії працівників поліції з ініціювання провадження призвели до несправедливості провадження в цілому, оскільки правопорушення не було б вчинене без їх активної участі у ньому.

Дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, їх поведінку та обстановку, яка склалась на місці події, суд доходить висновку, що в їх діях була провокація на вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП вказує на обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, зокрема в п. 1 зазначено - відсутність події і складу адміністративного правопорушення. А відтак, провадження по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Кваша