Номер провадження 3/754/1874/24
Справа №754/3943/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2024 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: відсутній, АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 07.03.2024 року о 15 год. 50 хв. в м. Києві на вул. Сержа Лифаря, 17, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Пежо Партнер» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в кабінеті лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився на боді камеру.

Представник особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Фєтісов Є.П. під час розгляду справи, винну не визнав, дав пояснення, що згідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Вважає, що провадження у даній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП має бути закрито, виходячи з наступного. Так відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 858779 від 07.03.2024 о 15:00 за адресою: вул. Сержа Лифаря, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Пежо Партнер» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в кабінеті лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився на боді камеру. Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, як встановлено пунктами 1.10, 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідно до категорії. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У той же час, жодним доказом по справі не підтверджується, що ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом (був водієм) або що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння будучи особою, яка керувала транспортним засобом (будучи водієм). Так, 07.03.2024 ОСОБА_1 внаслідок проблем в особистому житті вжив велику кількість алкогольного напою (кон`яку), після чого сів у свій автомобіль слухати радіо (від акумулятора, без ввімкнення двигуна) та заснув. При цьому, ОСОБА_1 не мав жодного наміру кудись виїжджати, як мінімум, у найближчу добу, оскільки він попередньо запаркував свій автомобіль неподалік від місця свого. Як встановлено ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, що особи, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, а саме посадові особи органів Національної поліції, на підтвердження вини ОСОБА_1 зібрали наступні документи: - протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 858779 від 07.03.2024; - направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07.03.2024; - розписка невідомої особи на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підтвердженням факту відсторонення його від керування 07.03.2024 о 17.00 годині від керування невідомими транспортним засобом; - відео з бодікамер 472255, 472378, 473497, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 858779 від 07.03.2024. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 858779 від 07.03.2024 не є належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 . Так, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та безперервним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, та являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07.03.2024 не підтверджує, що ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом (був водієм) або що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння будучи особою, яка керувала транспортним засобом (будучи водієм), тобто вказане направлення також не є належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 . Розписка невідомої особи на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з підтвердженням факту відсторонення його від керування 07.03.1014 о 17.00 год. від керування невідомим транспортним засобом, не застосується предмету доказування по даній справі та також не є належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 . Відео з бодікамер, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 858779 від 07.03.2024 не підтверджують, що ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом (був водієм) або що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння будучи особою, яка керувала транспортним засобом (будучи водім), тобто вказані відеозаписи також не є належними, допустимими та достовірними доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 , більше того вказані відеозаписи прямо підтверджують, що: - ОСОБА_1 не керував транспортним засобом (не був водієм) та що ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не був особою, яка керувала транспортним засобом (не був водієм); ОСОБА_1 декілька разів наголосив співробітникам поліції, що він «нікуди не їхав», «нікуди не рухався», «нізвідки не приїхав», а «просто стояв і нічого не робив»; ОСОБА_1 перебував в такому стані алкогольного сп`яніння, що є очевидним, що він об`єктивно не зміг би керувати транспортним засобом, не заподіявши при цьому шкоди іншим учасникам дорожнього руху. А те, що автомобіль ОСОБА_1 був запаркований з порушенням Правил дорожнього руху, не стосується предмету доказування по даній справі. Таким чином, матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. По даній справі відсутня будь-яка протиправна винна дія/бездіяльність ОСОБА_1 , тому притягувати його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП незаконно, оскільки він не керував транспортним засобом (не був водієм) і законно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції (не будучи особою, яка керувала транспортним засобом, тобто не будучи водієм).

Просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, переглянувши відеозаписи нагрудних камер поліцейських, суд приходить до наступного висновку.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, лише при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак сп`яніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння.

Відповідно до положень ст.ст. 254, 256 КУпАП основним джерелом доказів події, обставин правопорушення та вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, описання самого правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом його вчинення особою, а тому для підтвердження порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівники поліції мали б встановити, відповідно до ст.251 КУпАП, інші докази, які б надавали можливість відтворити дійсні обставини правопорушення, яке мали місце. Всупереч цьому, жодних доказів керуваннятранспортним засобом ОСОБА_1 (пояснень свідків, відеозапис правопорушення тощо) працівниками поліції надано не було.

Більше того, із відеозапису наданого працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема розмови між працівниками поліції - підїхавшим патрулем та працівником поліції який їх викликав вбачається, що поліцейський виявив особу в припаркованому автомобілі... Також, на даному відеозаписі зафіксовано як працівники поліції будять та витягують з автомобіля ОСОБА_1 який перебуває з ознаками сильного алкогольного спяніння та який неодноразово зазначає поліцейським, що він не керував транспортним засобом та не мав наміру ним керувати, а просто відпочивав в автомобілі.

Сам по собі протокол про вчинення адміністративного правопорушення не є беззаперечним доказом наявності складу правопорушення під час розгляду справи в суді.

Відповідно до положень ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адмінправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адмінправопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 року, заява №21037/05; п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Смирнов проти України» від 15.10.2010 року, заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 року, заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 року, заява №12167/04).

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адмінстративного правопорушення.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що справа підлягає до закриття провадженням у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутні, а відтак провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 247, 283, 284, 285, ч. 1 ст.130 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: відсутній, АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.Т. Таран