ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гейруш В.Б., з участю адвоката Печунки В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Старшим інспектором роти №4 УПП в Закарпатській області капітаном поліції Черничко С.В. складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 про те, що останній о 13 год. 04 хв. 17.10.2023 по вул. Миру, 81 в м. Мукачево керував автомобілем марки «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 17.10.2023 не керував автомобілем та повідомляв поліцейським, що за кермом перебував його батько ОСОБА_2 .

Представник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Печунка В.О. подав письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що 17.10.2023 автомобілем марки «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_2 - батько ОСОБА_1 , в той час як останній знаходився в автомобілі в якості пасажира; працівниками поліції не було оформлено письмове направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, зміст протоколу не відповідає обставинам, зафіксованим на відеозаписах, долучених до матеріалів справи, оскільки із відеозапису не вбачається, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, перераховані в протоколі та не зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що в обідню пору 17.10.2023 він керував власним автомобілем марки «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Миру в м.Мукачево. Його син ОСОБА_1 перебував в якості пасажира на задньому сидінні автомобіля. Зупинившись на вул. Миру, він пішов в лікарню, а син залишився біля автомобіля.

Заслухавши пояснення правопорушника, свідка, доводи адвоката Печунки В.О., дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши доданий до адміністративних матеріалів відеозапис вчиненого правопорушення, судом встановлено, що такий не містить фіксування моменту зупинки працівниками поліції транспортного засобу та керування таким ОСОБА_1 , відеозапис починається з моменту, коли ОСОБА_1 стоїть на тротуарі по вул. Миру в м.Мукачево, а не перебуває в автомобілі.

Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30.01.2024, прийнятого за результатами оскарження постанови БАВ №250928 від 17.10.2023, у наданому відповідачем (3) відеозаписі з автомобільного відеореєстратора (video_2023-10-19_16-22-29) зафіксовано факт вчинення правопорушення передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах) транспортним засобом, однак на відповідному відео відсутні дані номерного знаку такого транспортного засобу. У наданому суду відеозаписі міститься виключно інформативні дані відносно того, що правопорушник не зупинився перед пішохідним переходом, а продовжив рух, не дивлячись на те, що в цей час по ньому рухався пішохід. Аналізуючи в сукупності додані представником відповідача (3) до відзиву три відеофайли (video_2023-10-19_16-22-29, video_2023-10-19_16-22-45, video_2023-10-19_16-22-50), слід констатувати, що такі не дають можливості встановити особу правопорушника та номерний знак його транспортного засобу безпосередньо під час вчинення правопорушення, а тому зазначені докази не можуть вважатися належними та достатніми.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом. Тобто, перебування в стані алкогольного сп`яніння повинно бути в нерозривному зв`язку з керуванням цією особою транспортним засобом в такому стані.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння без встановлення та доведення керування даною особою при цьому транспортним засобом, навіть за умови визнання особою факту вживання алкогольних напоїв не може свідчити про наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі "Карелін проти Російської Федерації", суд приходить до висновку про те, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ, пункту 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з пункту 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 року № 100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Відеозаписом по факту вчинення 17.10.2023 ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не встановлено факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Факт знаходження ОСОБА_1 неподалік автомобіля на тротуарі по вул. Миру в м.Мукачево, за відсутності будь-яких об`єктивних даних про те, що він керував або почав керувати цим автомобілем, не давав поліцейським обґрунтованих підстав вимагати проходження огляду на стан сп`яніння.

Судом було вжито заходи для встановлення об`єктивної істини у справі, зокрема для допиту в якості свідків викликалися старший інспектор взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Закарпатській області капітан поліції Черничко С.В., яким складено протокол серії ААД №033625 від 17.10.2023 відносно ОСОБА_1 , та інспектор взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Закарпатській області лейтенанта поліції Гапак М.М., проте останні на виклик до суду не з`явилися.

Таким чином, матеріали справи не містять та під час розгляду в судовому засіданні не було беззаперечно встановлено та підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку з чим відсутні докази на спростування доводів останнього в судовому засіданні та письмових поясненнях, про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Приймаючи до уваги наведене та відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена у поза розумний сумнів.

З урахуванням викладеного, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 266, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду В.Б.Гейруш