"27" травня 2024 р. Справа № 363/1423/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Шубочкіна Т.В., в м. Вишгород розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування СБУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №27 від 18.03.2024 року, комісією Служби безпеки України за результатами проведення спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі в/ч НОМЕР_1 НГУ), розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що начальник режимно-секретної служби в/ч НОМЕР_1 НГУ майор ОСОБА_1 , виконуючи свої обов`язки не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та контролю за її охороною, передбачених вимогами статті 21 Закону України "Про державну таємницю" та вимог пунктів 41, 42, 98 "Порядку організації та забезпечення режиму секретності B державних органах, органах місцевого самоврядування на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою КМ України 18.12.2013 № 939 (далі Порядок-939), внаслідок чого порушено вимоги режиму секретності, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене пунктом 6 частини 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 свою провину визнав, про що надав відповідну заяву, крім того просив розглядати справу за його відстуності.

Уповноважена особа, яка склала протокол ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, зокрема невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про державну таємницю» з метою охорони державної таємниці впроваджуютьсяєдині вимоги до виготовлення, користування, збереження, передачі, транспортування та обліку матеріальних носіїв секретної інформації.

Пунктом 212 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі Порядок №939)передбачено, що доступ у режимні приміщення (зона, території) надається за посадами керівнику підприємства, установи, організації, його заступнику з питань режиму, начальник РСО і його заступнику, а також особами, які мають безпосередній стосунок до проведення у приміщеннях (зонах, територія) секретних робіт. Доступ у режимні приміщення (зона, території) особами, які не мають безпосереднього стосунку до секретних робіт, що проводяться в них, можуть дозволити в разі службової потреби керівник підприємства, установи, організації, його заступник з питань режиму, начальника РСО чи його заступник.

Згідно п. 5 ч. 1 статті 28 Закону України «Про державну таємницю» №3855 від 21.01.1994 року, громадянин якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України.

Вина у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії №27 від 18.03.2024 року та доданими до нього документами.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , правильно кваліфіковані за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП; провину ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення вважаю доведеною.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити у виді штрафу в межах передбачених п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці звільненні від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, у зв`язку з чим судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, керуючись ст.ст. 23,33, 40-1,268,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 510 (п`ятсот десять) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Т.В. Шубочкіна