Справа № 495/1657/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Білгород- Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст.204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, не працюючий, місце мешкання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст.204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 19.02.2024 року о 18.00 год. прикордонним нарядом «прикордонний патруль» на транзитній ділянці автодороги Одеса Рені в районі прикордонного знаку №0608 (територія Білгород-Дністровського району Одеської області) був виявлений громадянин України ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути державний кордон з України в Республіку Молдова в пункі пропуску Маяки Удобне - Паланка без дозволу відповідних органів влади, з уникненням прикордонного контролю (шляхом використання механізму отримання статусу біженця в республіці Молдова), чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

19.02.2024 року відносно ОСОБА_1 за ст.204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений адміністративний протокол серії ПдРУ №308204.

До суду від представника особи яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Чепіль О.С. надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення оскільки належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, матеріали справи не містять, адже останній має законні підстави для виїзду за кордон, що свідчить про відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, просив справу розглядати у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника.

Дослідивши матеріали справи, клопотання, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватися відповідно до встановленого законодавством порядку. У статі 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і у порядку, встановлених законом.

Частина 1 ст.204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

20.02.2024 року до чергової частини ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт дізнавача про те, що 19.01.2024 року о 12:21 за адресою: АДРЕСА_2 на пункті пропуску було зупинено громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пред`явив працівнику СБУ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.10.2023 року та довідку військово-лікарської комісії №3504 від 11.10.2023 року, видані ІНФОРМАЦІЯ_4 на власне ім`я з явними ознаками підробки.

Таким чином, відомості за зазначеним фактом слугували підставою не лише для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, а й для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000190 від 20.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Так, старшим слідчим СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області проведено огляд місця події на території контрольно-прикордонного посту « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованому на 49 км. автошляху М-15, в ході якого виявлено та вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.10.2023 року та довідку військово- лікарської комісії №3504 від 11.10.2023 року, видані ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, дізнавач ОРУП №2 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначені документи.

Одночасно з цим, суду надано відповідь начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №937 від 27.02.2024 року, відповідно до якої тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.10.2023 року та довідка військово-лікарської комісії №3504 від 11.10.2023 року дійсно видавались. ОСОБА_1 перебував на військовому обліку до 11.10.2023 року, знятий з відповідного обліку на підставі рішення військово-лікарської комісії.

На підставі чого, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05.03.2024 року клопотання дізнавача сектору дізнання ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про арешт майна залишено без задоволення. Зобов`язано уповноважених службових осіб негайно повернути ОСОБА_1 вилучені в ході проведення огляду місця події документи.

Так, за приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року №23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Розглядаючи такі справи і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на вказані випадки, необхідно звернути увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення за ст.204-1 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.27, 40-1, 204-1 ч.1, 221, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №495/1657/24 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.204-1 ч.1 КУпАП закрити, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Заверюха В.О.