ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/994/24 Справа № 205/7445/23 Суддя у 1-й інстанції - Шиян В. В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Рясного В.Ю.(в режимі відеоконференції), переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Ленінського районного м. Дніпропетровська від 13 березня 2024 року, стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 13 березня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_2 , 8 липня 2023 року о 17-45 годині, по вулиці Крамнича в Новокодацькому районі міста Дніпра, керував транспортним засобом ПЕЖО 508, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДД України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, так як не керував автомобілем, працівники поліції не повідомили про процедуру проходження огляду, тому викладені в протоколі обставини не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи. При цьому під час складання матеріалу не роз`яснено права, працівники поліції не доставили до закладу охорони здоров`я, не складено направлення в заклад охорони здоров`я, в протоколі відсутнє посилання на модель, серію і номер засобів відео фіксації, а також відеозапис не містить всіх подій. Крім цього, в матеріалах справи відсутні дані чи притягувався він раніше до відповідальності, та чи отримував посвідчення водія.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_2 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; відеозаписом на якому зафіксовано як працівники поліції підійшли до автомобіля, зазначили ОСОБА_2 , що останній керував автомобілем, на що водій підтвердив даний факт, після чого встановили ознаки сп`яніння, запропонували пройти огляд, водій категорично відмовився.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт керування підтверджується матеріалами справи, а саме відеозаписом на якому зафіксовано що працівники поліції повідомили ОСОБА_2 про факт керування автомобілем, на що останній підтвердив даний фатк вказавши, що їздив за хлібом. В апеляційному суді ОСОБА_2 зазначив, що їздив у магазин за довго до цього, але апеляційний суд не бере такі пояснення до уваги, так як вони суперечать відеозапису.

Порушень процедури проходження огляду працівниками поліції апеляційним судом не встановлено, на відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції зазначили ОСОБА_2 про наявність ознак сп`яніння, запропонували пройти огляд на місці, в подальшому в закладі охорони здоров`я, водій від будь-якого відмовився. ОСОБА_2 не наполягав працівників поліції доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду.

Дійсно в матеріалах справи відсутнє направлення, але в даному випадку це порушення не є значним, так як ОСОБА_2 не бажав проходити огляд в лікарні, а категорично відмовився від будь-якого.

Відеозапис є належним доказом, оскільки відтворює процедуру пропонування проходження огляду, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, він доповнює інші докази справи і не суперечить їм.

Відсутність даних про притягнення чи не притягнення раніше до відповідальності ОСОБА_2 не свідчить, що рішення суд І інстанції прийняв неправильне.

Суд І інстанції наклав стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В матеріалах справи є дані, що ОСОБА_2 має посвідчення водія, тому стягнення накладено з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного м. Дніпропетровська від 13 березня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький