Провадження №3/333/421/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, громадянин України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №888865 від 11.12.2023 року, 28.11.2023 року, о 19 год. 00 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно тещі ОСОБА_2 , а саме: висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

20.12.2023 року справа відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП з ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

У судові засідання, призначені на 02.02.2024 року, 05.03.2024 року та 25.04.2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом направляли ОСОБА_1 судові повістки на адресу фактичного проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення ( АДРЕСА_2 ), конверти повернуті до суду без вручення адресату.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №888865 від 11.12.2023 року ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про складення відносно нього протоколу та попереджений про розгляд справи у Комунарському районному суді м. Запоріжжя.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення, не доклав зусиль для того, щоб дізнатися про дату судового розгляду.

Оцінюючи вказані обставини та поведінку ОСОБА_1 , суддя дійшов до висновку, що останній зловживає своїми правами, а його неявка у судові засідання без поважних причин свідчить про затягування розгляду справи, що вплинуло на розумні строки розгляду справи.

Санкція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Зважаючи на характер та суворість вказаних адміністративних стягнень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП вважаю, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Суддя, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дійшов до такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що останній вчинив домашнє насилля щодо своєї тещі ОСОБА_2 .

До даного протоколу долучено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, згідно з яким ОСОБА_2 просить органи поліції прийняти заходи до ОСОБА_1 , який 28.11.2023 року приблизно о 19 год. 30 хв. вчинив домашнє насильство відносно її доньки.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 28.11.2023 року також не вбачається, що саме їй була або могла бути завдана психологічна шкода.

Таким чином, фактично з матеріалів заяви ОСОБА_2 вбачається, що дії ОСОБА_3 були направлені відносно доньки заявниці, а фактично у протоколі про адміністративне правопорушення потерпілою визнано ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини у своїй практиці фактично порівнює адміністративне переслідування із кримінальним та відзначає універсалізацію понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), що передбачає необхідність доведення адміністративного обвинувачення державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, встановлені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставини не переконують суд у наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за обставин, зазначених у відповідному протоколі.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження по цій справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.38, ч.1 ст.173-2, п.7 ст.247, ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод