Справа № 285/489/24
провадження у справі 3/0285/819/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 березня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В. Б. за участю секретаря судових засідань Горбатюк І. О., прокурора Мельник І. В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області (далі УСР в Житомирській області) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , директора гімназія № 6 Звягельської міської ради

за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2024 до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, скоєне ОСОБА_1 .

Згідно адміністративних матеріалів, що надійшли до суду ОСОБА_1 будучи директором гімназія № 6 Звягельської міської ради відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону вчинив дії при наявності у неї реального конфлікту інтересів зумовленого підписанням наказу Про виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам від 21.09.2022 за № 137-О, яким встановлено вчителю гімназії № 6 ОСОБА_2 , який є її чоловіком та близькою особою відповідно до ст. 1 Закону України Про запобігання корупції, грошової винагороди в розмірі 7 200 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що нею не було допущено корупційного порушення, оскільки щодо нарахування щорічної грошової винагороди вона не приймала рішення. Зазначене рішення приймається комісією щодо розподілу грошової винагороди педагогічним працівниками та в підтвердження чого надала відповідні документи.

Прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Надані в судовому засіданні докази ОСОБА_1 , просить суд не приймати до уваги, оскільки вони не були надані під складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому просить накласти на неї адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобіганню корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, члени Ради нагляду за аудиторською діяльністю Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, які не є особами, зазначеними у пункті 1 частини 1 цієї статті, посадові особи та інспектори Інспекції із забезпечення якості Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, члени Ради Аудиторської палати України, посадові особи Аудиторської палати України та працівники комітету з контролю якості аудиторських послуг Аудиторської палати України та комітетів з контролю якості аудиторських послуг професійних організацій аудиторів та бухгалтерів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, особи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, зобов`язані: не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів

Реальний конфлікт інтересів слід розуміти, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Об`єктивність прийняття рішень означає здатність розглянути питання, що є предметом вирішення, не суб`єктивно, відсторонено, незважаючи на обставини, що не стосуються предмета справи.

Під неупередженістю прийняття рішень розуміється прийняття їх на користь тієї або іншої сторони, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання. (ст. 41 Закону)

Приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи з юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Приватний інтерес може ґрунтуватися на корисливому, кар`єристському, амбіційному, егоїстичному, сексуальному чи іншому мотиві. Приватний інтерес включає й інтерес задовольнити потреби, вигоди, користь третіх осіб.

З матеріалів справ про адміністративне правопорушення вбачається, що наказом директора школи № 5 від 18.01.2022 затверджено положення про стимулювання працівників загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 (гімназія № 6 Звягельської міської ради). Наказом від 01.09.2022 № 130, підписаного директором ОСОБА_1 , створено комісію щодо розподілу грошової винагороди педагогічним працівникам в 2022 році, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 до складу комісії не входить.

21.09.2022 ОСОБА_1 було видано наказ №137-О про виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам.

Також встановлено, що розміри щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам ліцею № 6 було визначено комісію щодо розподілу грошової винагороди педагогічним працівникам в 2022 році, про що свідчить протокол засідання комісію щодо розподілу грошової винагороди педагогічним працівникам № 2 від 20.09.2022.

Як вбачається зі змісту протоколу, комісію щодо розподілу грошової винагороди педагогічним працівникам здійснила розподіл щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам у 2022 році зокрема і ОСОБА_3 в розмірі 7 200 грн. Розмір грошової винагороди працівникам в кількості 31 чоловік склав від 3 700 грн до 9 069,50 грн.

Як вбачається зі змісту наказу № 137-О про виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам, зазначені в ньому розміри виплат співпадають з тими розмірами, що зазначені в протоколі засідання комісію щодо розподілу грошової винагороди педагогічним працівникам.

Однією з загальних ознак дискреційних повноважень є можливість на власний розсуд обирати міру публічно-правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації.

Отже, встановлені обставини дають підстави дійти висновку, що наказ про виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам, зокрема ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було видано не на особистий розсуд, а на розсуд та рішення саме трудового колективу, що в свою чергу викликає сумнів, що ОСОБА_1 приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172КУпАП не є належно доведеним відповідними доказами в справі, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в установленому законом порядку

Суддя В.Б. Мозговий