Справа № 462/2856/24
ПОСТАНОВА

20 травня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., за участі захисника особи, відносно якої складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності адвоката Худоби Г.М., законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_1 , представника законного представника потерпілого адвоката Станько І.Я., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює у ТОВ «Ділова консультація», громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 02.03.2024 р. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 насильство, що виразилось у нанесенні одного удару розкритою долонею лівої руки в область голови, внаслідок чого малолітньому ОСОБА_2 було спричинено фізичний біль, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та вказав, що у нього визначені дні побачень з дітьми ОСОБА_3 , 2012 р.н. та ОСОБА_4 , 2015 р.н. та 02.03.2024 року діти були з ним удома за адресою: АДРЕСА_1 . Пояснив, що він вийшов на балкон покурити та повернувшись в кімнату, де були діти, побачив, що син ОСОБА_3 тримав у руках балончик з лаком для автомобілів та натискає на дозатор, а тому він швидко, щоб син повторно не натискав на дозатор та не розпилював лак, штовхнув ОСОБА_3 та забрав у сина даний балончик та вивів дітей у кухню щоб вони не дихали лаком, який вже було розпилено.

У судовому засіданні законний представника потерпілого зазначила, що син ОСОБА_3 , 2012 року народження повідомив їй, що коли він та сестра були вдома у тата, тато його вдарив по голові та у нього болить голова. Також вказала, що після цього інциденту син повідомив їй, що не хоче йти до тата. Додатково повідомила, що перцевий балончик стояв у кімнаті на видному місці, а діти залишились в кімнати самі без нагляду батька.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Держава здійснює захист дитини від усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.

Як вбачається із наданих у судовому засіданні пояснень, ОСОБА_2 визнав, що штовхнув сина для запобігання подальшому розпилюванню лаку.

Таким чином, судом встановлено, що мало місце фізичне насильство з боку ОСОБА_2 відносно свого малолітнього сина.

Крім цього, вина ОСОБА_2 у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 372790, довідкою про результати проведення перевірки від 20.03.2024 року, письмовими поясненнями.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вина правопорушника доведена, дії за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, враховуючи особу правопорушника та матеріали справи, суд приходить до переконання, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 23, 40-1, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 /триста сорок/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійоксудового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.