Справа № 643/4735/23
Провадження № 3/643/770/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024

24 квітня 2024 року місто Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О. розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 24.05.2023 о 10:41 годині у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 56, керував транспортним засобом «ГАЗ 33021» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, підвищена жвавість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у КНП ХОР «ОНД» водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відносно ОСОБА_1 24.05.2023 складено адміністративний протокол серії ААД № 030721 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

24.04.2024 в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Надав суду пояснення.

24.04.2024 в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Юшко Т.Г. повністю підтримала позицію ОСОБА_1 , надала письмові докази.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані докази, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Відповідно до вимог п.п. 6,7 розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 24.05.2023 о 10:41 годині у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 56, керував транспортним засобом «ГАЗ 33021» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, підвищена жвавість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у КНП ХОР «ОНД» водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, водій притягується до адміністративної відповідальності у разі: Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Зазначив, що 24.05.2024 рухався по вул. Академіка Павлова в сторону Салтівського Шосе. Зупинився на вимогу поліцейських, надав всі необхідні документи. Причиною зупинки була несправність показника повороту. Не знав про несправність. Про вимогу поліцейський зупинити транспортний засіб, почув не одразу, однак як тільки почув та побачив, то одразу зупинився. Далі, перевіривши документи, поліцейські сказали, що вбачають у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 відмовився від огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме в медичному закладі. Зазначив, що від огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, та більш того, сам наполягав на проведенні такого огляду. Наполягав на тому, що не вживав ні алкоголь, ні наркотичні засоби, транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного або будь-якого іншого сп`яніння не керував. Наголошував поліцейським, що їхав на перев`язку до лікаря, оскільки незадовго до вказаних подій, лікарі вшили йому імплант, тому вживати алкогольні напої, наркотичні засоби тощо, він взагалі не міг. Побачив упереджене ставлення до себе з боку поліцейських. Далі, поліцейські запропонували сісти у службовий автомобіль та проїхати на огляд, на що ОСОБА_1 погодився. Вже перебуваючи у службовому автомобілі та рухаючись, у ОСОБА_1 випали папірці, гроші та інші речі, він почав збирати, а поліцейські звинуватили його у спробі дати хабар. Поліцейські зупинили службовий автомобіль, всі вийшли, на ОСОБА_1 наділи кайданки. ОСОБА_1 наполягав на тому, що не намагався дати хабар. У подальшому, поліцейські викликали інший патруль. Коли під`їхали інші поліцейські, почали погрожувати ОСОБА_1 , оформлювали якісь документи. ОСОБА_1 дуже нервував, відмовлявся підписувати. Також, акцентував увагу на тому, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та на самому початку спілкування з поліцейськими сам пропонував проїхали саме до медичного закладу для проходження огляду. Потім, коли на місці події вже відбувалися незрозумілі ОСОБА_1 події, то поліцейських не цікавив вже огляд на стан сп`яніння. Провадження по справі просив закрити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Юшко Т.Г. повністю підтримала позицію ОСОБА_1 . Також зазначила, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані будь-якого сп`яніння, оскільки незадовго до вказаних подій лікарі вшили йому імплант, на підтвердження чого надала копію свідоцтва про проходження протирецидивного лікування алкогольної залежності № 37735. Крім того зазначила, що після вказаних подій, на підставі заяви ОСОБА_1 , йому проведено 24.05.2024 судово-медичне дослідження у приміщенні відділу судово-медичної експертизи, яким встановлено у ОСОБА_1 наявність тілесних ушкоджень. Будь-якої інформації стосовно перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння медичний висновок не має. Зазначені письмові докази просила долучити до матеріалів справи, зокрема, і копію відповіді Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області від 30.06.2023 про не внесення матеріалів ІТС ІПНП № 10603 від 24.05.2024 до ЄРДР, тобто відомості стосовно нібито намагання ОСОБА_1 дати хабар поліцейським. Провадження по справі просила закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначені обставини і доводи ОСОБА_1 та його захисника знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Так, як зазначено поліцейськими в адміністративному протоколі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 33021» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, підвищена жвавість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

На підтвердження викладених в протоколі обставин, до протоколу поліцейськими додано DVD-R диски з відеофайлами.

Судом оглянуто відеозаписи з місця події.

З відеозаписів вбачається, що 24.05.2023 поліцейські на службовому автомобілі зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , повідомили причину зупинки. На вимогу поліцейських, ОСОБА_1 надав документи. Далі вбачається, що на пропозицію поліцейських пройти огляд саме на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 повідомив, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме в медичному закладі, а не за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу. Пройшли у службовий автомобіль та почали рухатися. Потім почали відбуватися події начебто із намаганням ОСОБА_1 дати хабар поліцейським, службовий автомобіль був зупинений, вийшли з автомобіля, ОСОБА_1 наділи кайданки та почали викликати інші патрулі та слідчо-оперативну групу. Далі, на відео зафіксовані події, які прямо не стосуються обставин справи. Однак, по спливу деякого часу, майже наприкінці подій, вбачається як поліцейські вирішують між собою чи пропонувати ОСОБА_1 ще огляд на стан алкогольного сп`яніння, чи на стан наркотичного сп`яніння, зазначаючи, що вбачають нібито ознаки саме алкогольного сп`яніння. У подальшому склали на ОСОБА_1 протоколи. Також слід зазначити, що деякі відеофайли взагалі не стосуються подій за участі ОСОБА_1 .

Достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на початку спілкування з поліцейськими погодився на їх пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та проїхати на огляд саме до медичного закладу.

При цьому поліцейські не дивлячись на свої ж пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан саме алкогольного сп`яніння, зокрема і за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, склали протокол за відмову від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відеозапис взагалі не містить даних, які б підтверджували, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та повідомляли про наявність у останнього ознак саме наркотичного сп`яніння.

Такі непослідовні дії поліцейських викликають сумнів у їх достовірності та законності.

Отже, при аналізі оглянутих судом відеозаписів, судом не вбачається належним чином підтверджених обставин, які викладені в адміністративному протоколі.

Далі, відповідно до п. 11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи, зокрема, і відеозапис не містять підтвердження того, що з боку поліцейських ОСОБА_1 роз`яснені його права, передбачені діючим законодавством.

Відтак, є достатні підстави вважати, що працівниками патрульної поліції, якими складено протокол відносно ОСОБА_1 та інші процесуальні документи у справі про адміністративне правопорушення, порушено та обмежено процесуальні права останнього, в тому числі право на захист. Не було роз`яснено права та обов`язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, передбачені діючим законодавством. Вказане є грубим порушенням права на захист особи у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини зафіксовані на відеозаписах, не спростовують доводів ОСОБА_1 та його захисника, а події, які зафіксовані на відео не відповідають обставинам, викладеним у адміністративному протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції..

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Натомість матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та/або передачі керування іншій уповноваженій особі (відповідні письмові розписки, тощо), що викликають сумнів у законності дій поліцейських при оформленні матеріалів. Дії поліцейських не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Також слід зазначити, що із Висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 286-2023 вбачається, що судово-медичне дослідження щодо ОСОБА_1 розпочато 24.05.2023 о 14:25 годині, встановлено наявність легких тілесних ушкоджень. Жодної інформації стосовно перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, висновок не має.

Із копії Свідоцтва про проходження протирецидивного лікування алкогольної залежності № 37735 від 20.05.2023 видно, що ОСОБА_1 виконано лікування, строк дії імпланту три роки.

Суд дійшов висновку, що належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, матеріали справи не містять, з боку поліцейських суду не надано.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення, то відсутній склад правопорушення в цілому.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з викладеного вище, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейськими, які склали протокол не надано, та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні встановлено не було, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, направлених на відмову від проходження огляду тощо.

Отже, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення: Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, є правові підстави для закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 245, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О. Сугачова