Справа № 161/191/24 Провадження №33/802/198/24 Головуючий у 1 інстанції:Пушкарчук В. П.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю секретаря судового засідання Старенько Л.М.,

захисника ОСОБА_1 Туніка А.В., (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Туніка Андрія Володимировича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді директора ТзОВ «Люкс Трейд Ресурс», який зареєтрований за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він будучи директором ТзОВ «Люкс Трейд Ресурс», порушив порядок ведення податкового обліку, а саме: при декларуванні надав недостовірні відомості що призвело до: заниження податку на прибуток в сумі 535919 грн. в тому числі: за 2020 рік в сумі 245717 грн., за 2021 рік в сумі 253384 грн., за 2022 рік в сумі 16347 грн., за 9 місяців 2023 року в сумі 20471 грн.; заниження податку на додану вартість в сумі 324043 грн. за грудень 2020 року в сумі 42459 грн., за січень 2021 року в сумі 37539 грн., за лютий 2021 року в сумі 147520 грн., за лютий 2022 року в сумі 96525 грн.; завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 46568 грн. за вересень 2023 року; чим порушено пп. 14.1.13, пп. 14.1.36, пп. 14.1.181 п. 14 ст. 14, п. 134.1 ст. 134, ст. 135, пп. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 192.1, п. 192.3 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1. ст.200 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КпАП України.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник Тунік А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що постанова судді першої інстанції є незаконна, необґрунтована, адже на момент розгляду справи вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП України не доведена. ГУ ДПС у Волинській області обґрунтовує факт вчинення адміністративного правопорушення виключно Актом документальної позапланової перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість.

Разом з тим, у зв`язку із незгодою із податковими повідомленнями рішеннями від 15.01.2024 року форми «Р» № та форми «В4» № ТОВ «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» розпочало процедуру адміністративного оскарження та 02.02.2024 засобами поштового зв`язку подало на них скаргу до Державної служби України. Сам по собі факт оскарження податкового повідомлення рішення є фактично оскарженням висновків акту перевірки. Отже, грошове зобов`язання вважається не узгодженим до дня коли процедура адміністративного оскарження вважатиметься закінченою або до набрання судовим рішенням законної сили, а висновки акту перевірки є неузгодженні через їх оскарження в адміністративному порядку.

Таким чином, на переконання захисника, факт вчинення адміністративного правопорушення наразі ґрунтується виключно на акті перевірки, висновки якого є предметом оскарження в адміністративному порядку, а підстави безспірно вважати доведеним факт допущених порушень з боку ОСОБА_1 відсутні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку захисника, який підтримав скаргу із наведених у ній мотивів, доходжу такого висновку.

За змістом ст.ст.245, 251, 252 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Тією ж ч.1 ст.268 КпАП України передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказана вище норма Кодексу про адміністративне правопорушення, передбачає та гарантує реалізацію судом прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цим Кодексом

Відповідно до приписів статті 277-2 КпАП України повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Матеріали справи не містять даних про отримання ОСОБА_1 судової повістки про виклик до суду за три доби до дня розгляду справи в суді.

Слід акцентувати увагу, що обставину про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового розгляду додатково підтверджує подання його захисником Мартиненко Ю.І. 07.02.2024 року клопотання про закриття провадження у справі, яка фактично вже була розглянута судом першої інстанції 31.01.2024 року. Крім того зі змісту даного клопотання вбачається, що учасникам відомо лише про призначене до розгляду на 17.01.2024 року судове засідання.

Отже, такі обставини очевидно дають підстави вважати, що за відсутності даних про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, суд допустив порушення приписів ч.1 ст.268 КпАП України.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КпАП України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КпАП України тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому, наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КпАП України дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Враховуючи наведене, вимоги апеляційної скарги щодо скасування постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.01.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Апеляційний суд звертає також увагу, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надіслані до суду для розгляду, містять лише протокол та витяг з акту перевірки, що в даному випадку є недостатнім для прийняття рішення про винуватість особи.

З огляду на те, що на момент розгляду справи Волинським апеляційним судом закінчилися строки, передбачені ч.2 ст.38 КпАП України, суд вважає за необхідне провадження по даній справі закрити на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст.247, 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Туніка Андрія Володимировича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2024 рокускасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст.247 КпАП України, у зв`язку закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В. В. Гапончук