Справа № 455/558/24
Провадження № 3/455/438/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2024 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Пошивак Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Човганюк А.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, водія Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛ ТРАНС ГРУП", зі слів до адміністративної відповідальності не притягувався-

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 02.03.2024 року о 00 годині 52 хвилини в с.Губичі по вул.Центральній, Самбірського району Львівської області, керував автомобілем марки «MAN TGХ 18.400», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2024 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Справу призначено до розгляду на 12.03.2024 року на 09 годину 00 хвилин.

Постановою судді від 12.03.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Човганюк А.М. про направлення матеріалів справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за підсудністю до Гайсинського районного суду Вінницької області. Розгляд справи відкладено на 11 годину 00 хвилин 01.04.2024 року.

01.04.2024 року судове засідання відкладено на 09 годину 30 хвилин 22.04.2024 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав, пояснив, що він 02.03.2024 року був зупинений працівниками поліції, однак правил дорожнього руху не порушував, тому не розумів причини зупинки транспортного засобу. Алкогольних напоїв не вживав та в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Човганюк А.М. в судовому засіданні просила закрити провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на обставини, викладені у письмовому клопотання. Також додала, що працівниками поліції не було дотримано процедури зупинки та огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку захисника, вивчивши справу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Так, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З відеоматеріалів, оглянутих в судовому засіданні вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «MAN TGX 18.400», за кермом якого знаходився ОСОБА_1 .

Працівник поліції під час спілкування з водієм виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціалізованого технічного засобу «Drager». Водій погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці, проба огляду позитивна, результат склав - 1,75 ‰, який чітко зафіксовано на відео.

Крім того, за результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager» зроблено роздруківку та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, з чим останній погодився, розписавшись в цих документах.

В матеріалах справи (в тому числі й в протоколі про адміністративне правопорушення) відсутні пояснення ОСОБА_1 , в яких було б висловлено незгоду з результатами тесту, натомість в роздруківці та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів наявний підпис ОСОБА_1 , яким він засвідчив згоду з результатом тесту - 1,75 ‰.

Посилання захисника на невірну фіксацію години в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вона не збігається з годиною з нагрудних камер поліцейського, суддею до уваги не беруться, так як година на боді камері поліцейського могла бути виставленою не зовсім коректно, а відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Окрім того, суддя звертає увагу, що розбіжність в часі є несуттєвою та складає кілька хвилин, а сам відеозапис є безперервним та на ньому чітко зафіксовано послідовність подій.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки автомобіля та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

З огляду на вище викладене, вважаю, що огляд ОСОБА_1 проведений у відповідності до ст.266 КУпАП.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Таким чином, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що він в стані алкогольного сп`яніння не перебував, суддею до уваги не беруться, так як вони є неузгодженими між собою, суперечать матеріалам справи, тому вважаю його покази необ`єктивними та такими, що не відповідають обставинам справи.

Вважаю, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735(далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника про відсутність підстав для зупинки поліцейськими транспортного засобу, оскільки з матеріалів справи видно, що транспортний засіб ОСОБА_1 рухався під час введеного на території України воєнного стану у нічну пору доби та під час комендантської години, а тому працівники поліції обґрунтовано зупинили транспортний засіб для перевірки документів у водія, що відповідає положенням пункту 7 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1456

Зважаючи на те, що після зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зупинка поліцейським транспортного засобу була виправданою та переслідувала законну мету.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ні ОСОБА_1 , ні його захисником суду не надано.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франції проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, вважаю вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості. Протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №667706 від 02.03.2024 року, рапортами інспектора СРПП відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 02.03.2024 року, старшого інспектора-чергового відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 02.03.2024 року, тестуванням на алкоголь до протоколу серії ААД №667706 від 02.03.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом події від 02.03.2024 року, з яких відомо, що ОСОБА_1 02.03.2024 року о 00 годині 52 хвилини в с.Губичі по вул.Центральній, Самбірського району Львівської області, керував автомобілем марки «MAN TGХ 18.400», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, не знаходжу.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не знаходжу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України, місце знаходження: м.Київ, вул.Липська, будинок №18/5, поштовий індекс 01601, отримувач коштів: ГУК м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови буде проголошено о 13:55 год. 26.04.2024 року.

Суддя Пошивак Ю.П.