Справа № 285/2810/23
провадження у справі 3/0285/77/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 квітня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Коцюба О.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли із Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

05.05.2023 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, протокол серія ААД № 168737 від 01.05.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скоєне ОСОБА_1 .

Із вказаних матеріалів випливає, що 01.05.2023 року о 12 год. 16 хв., ОСОБА_1 на вул. Центральній в с. Олександрівка, Звягельського району керував автомобілем Лада, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив проти своєї вини. Пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначив, що раніше притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, а тому не довіряє працівниками поліції та відеозапису із нагрудної камери, оскільки вони можуть відео витерти. Вимагав перед проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння скласти відповідний протокол та запросити двох свідків. Оскільки цього забезпечено не було, то він не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Адвокат Купець Л.П. зазначив, що немає доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Його автомобіль знаходився на приватній території і працівники поліції не мали права складати протокол, оскільки ОСОБА_1 перебував на своїй власній території.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, відеозапис, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад вказаного правопорушення, скоєного ОСОБА_1 доведений у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозаписом, на якому зафіксовано як працівники поліції неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу Драгер або у Звягельській багатопрофільній лікарні. ОСОБА_1 , відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, мотивуючи тим, що працівники поліції не складають протокол. Однак, який саме протокол та яким нормативним документом він передбачений не зазначає. Інспектори поліції неодноразово йому роз`яснили, що протокол складається після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і лише у разі позитивного показника, який перевищує допустиму норму вмісту алкоголю у видихуваному повітрі. Також, із відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 рухався транспортним засобом по вулиці, від`їжджаючи від магазину. Вказаним спростовується посилання адвоката, що ОСОБА_1 не рухався транспортним засобом.

Окрім цього, суд не знаходить порушень інспекторів поліції в тому, що не було залучено свідків події.

Як зазначає, ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долучено відеозапис із місця скоєння правопорушення. Отже, інспектори поліції діяли у спосіб, що відповідає чинним правилам поведінки під час складання адміністративних матеріалів за вказане правопорушення.

Також, суд відкидає посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 зупинили на його приватній території. Із відеореєстратора автомобіля встановлено, що транспортний засіб ОСОБА_1 рухався від магазину, який є громадським місцем та керування транспортним засобом особою, яка може перебувати у стані алкогольного сп`яніння, поблизу з громадським місцем наражає на небезпеку як відвідувачів магазину так і самого водія.

Також суд не звертає увагу на те, що на думку ОСОБА_1 та адвоката Купця Л.П. не те, що ОСОБА_1 безпідставно зупинили, оскільки він не порушував правил дорожнього руху.

Доводи , що поліцейськими під час зупинки транспортного засобу було порушено вимоги ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію, судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.1995 року водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.2 ЗУ Про Національну поліцію завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Право кожної людини на життя та безпеку може бути порушено, якщо водій керує транспортним засобом у стані сп`яніння. Крім того, керування автомобілем у стані сп`яніння є порушенням права на безпеку дорожнього руху та може призвести до серйозних наслідків для інших учасників дорожнього руху.

В теорії права існує такий принцип як - невідворотність юридичної відповідальності. Цей принцип полягає в тому, що кожна особа, яка вчинила правопорушення повинна понести покарання у виді адміністративного стягнення. Адміністративний проступок, на який держава не відреагувала, призводить до безкарності, не відновлює соціальну справедливість, в наслідок чого відбувається заохочення неправомірної поведінки.

Таким чином, особа яка вчинила правопорушення, і у стороннього спостерігача не виникає сумніву, що вона його вчинила, повинна понести покарання у відповідності до законодавства.

Звільнення судом особи від юридичної відповідальності лише з формальних причин недотримання правоохоронними органами вимог законодавства (ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію), призведе до порушення принципу невідворотності юридичної відповідальності.

Статтею 19 ЗУ Про Національну поліцію визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного ЗУ Про оборону України.

Отже, з вищевикладеного, можна зробити висновок, що особа яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, і ця особа була виявлена поліцейським, останній зобов`язаний скласти відносно такої особи протокол відповідно до Інструкції та направити його до суду для розгляду у встановленому законом порядку.

Разом з тим, якщо під час оформлення поліцейським адміністративних матеріалів було порушено вимоги законодавства (ст. ЗУ Про Національну поліцію), наслідком цього має бути відповідальність поліцейського за таке порушення, а не звільнення особи, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, від адміністративної відповідальності.

Встановлені судом обставини справи не викликають сумнівів, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позиція ОСОБА_1 визнається судом як така, що побудована з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини справи, суд визнає ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладає стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення за цим законом у виді штрафу розміром 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 26.04.2024 року.

Суддя О.М. Коцюба