Єдиний унікальний номер судової справи: 490/180/24
Номер провадження: 33/812/204/24 Головуючий у місцевому суді: Демінська О.І.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: захисника ОСОБА_1 адвоката Бітюри А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Бітюри Анатолія Анатолійовича на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 561138 від 28 грудня 2023 року, ОСОБА_1 28 грудня 2023 року о 21 год 28 хв в м. Миколаєві, Центральний район, вул. Маріупольська, 40 керував транспортним засобом FAV V2, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб залишено за місцем зупинки з дотриманням ПДР України.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

He погоджуючись із зазначеною постановою суду, 31 березня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Бітюра А.А. через систему «Електронний суд» подав до Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Вказане є порушенням права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Натомість суд не має повноважень на вручення копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бітюра А.А. зазначає, що з письмових матеріалів доданих до протоколу вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідному медичному закладі не пропонували, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Вказує на те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки докази відсторонення в матеріалах справи відсутні.

Крім того, наявний в матеріалах справи Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів наявний в матеріалах справи не містить дати його складання, кого саме оглядали, складений іншою особою, яка не оформлювала протокол про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу на те, що матеріали справ не містять доказів порушенням водієм ПДР та даних щодо його законної зупинки (відсутні постанови про притягнення до відповідальності за порушення ПДР). На відеозаписі також відсутня інформація щодо законності зупинки та порушення водієм ПДР.

Наголошує на тому, що на диску міститься один відео файл загальною тривалістю 01 год 11 хв 29 с, на якому не відображено ані зупинки авто, ані особу яка ним керувала, ані свідків. Більш того, з відеозапису вбачається що ОСОБА_1 неодноразово наголошував працівникам поліції що автомобілем не керував. На думку захисника - адвоката Бітюк А.А. відеозапис має сліди редагування, а саме змонтовано три відео файла в один суцільний, що свідчить про втручання в первинний відеозапис.

Також, захисник вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дані щодо номера відео реєстратора, на який було здійснено відеофіксацію з 0 сек до 36 сек., наявного в матеріалах справи. Більш того, з вказаного відеозапису не можливо встановити кількість осіб в авто, наявність порушення ПДР при виконанні повороту праворуч та «поза розумним сумнівом» докази перебування за кермом автомобіля ОСОБА_1 .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце й час розгляду справи повідомлений належним чином.

Також про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений прокурор Миколаївської обласної прокуратури.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши захисника - адвоката Бітюру А.А. на підтримання доводів апеляційної скарги та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За такого, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 28 грудня 2023 року о 21 год 28 хв в м. Миколаєві, Центральний район, вул. Маріупольська, 40 керував транспортним засобом FAV V2, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб залишено за місцем зупинки з дотриманням ПДР України (а.с.1).

З відеозапису, що наявний в матеріалах справи вбачається, що працівниками поліції за допомогою спеціальних сигналів був зупинений транспортний засіб FAV V2, номерний знак НОМЕР_1 . У вказаному транспортному засобі знаходився один водій, пасажири були відсутні. Під час спілкування працівників поліції з водієм з метою встановлення його особи, працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі. При цьому вів себе зухвало, вживав нецензурну лексику відносно працівників поліції, був збуджений та вів себе не в правовому полі. Через що працівниками поліції був викликаний додатковий наряд поліції. В подальшому були складені матеріали відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 категорично відмовився.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 561138 від 28 грудня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 28 грудня 2023 року о 21 год 28 хв в м. Миколаєві, Центральний район, вул. Маріупольська, 40 керував транспортним засобом FAV V2, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб залишено за місцем зупинки з дотриманням ПДР України (а.с.1).

- у відеозаписі, з якого чітко вбачається, що працівником поліції було запропоновано водієві ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, на що він своєї згоди не надав, тим самим відмовився (а.с.4).

- у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд на стан сп`яніння не проводився, через відмову (а.с.3).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 561138 від 28 грудня 2023 року та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 28 грудня 2023 року у водія ОСОБА_1 , а саме: порушення мови, порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з порожнини рота в розумінні п.п.2 та 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу щодо огляду на стан сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі, про проходження огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і такий висновок ґрунтується на наявних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення суд враховує, однак з огляду на відмову самого ОСОБА_1 28 грудня 2023 року від її отримання, що зафіксовано на відеозаписі, вказана обставина не може бути підставою для закриття провадження у даній справі.

Посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Бітюри А.А. в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, про що свідчить відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, не є слушними з огляду на таке.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року (надалі Порядок).

У відповідності до змісту вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 561138 вбачається, що ОСОБА_1 у категоричній формі неодноразово відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і у медичному закладі.

Отже, з урахуванням положень Порядку та оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці та і у медичному закладі, у працівників поліції не виникло обов`язку щодо складання направлення на його огляд в медичний заклад.

Твердження адвоката Бітюри А.А. про те, що водія ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки докази відсторонення в матеріалах справи відсутні, суд вважає безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано, що транспортний засіб FAV V2, номерний знак НОМЕР_1 залишено за місцем вчинення правопорушення з дотриманням ПДР України (а.с.1) Крім того, з відеозапису встановлено, що громадянин ОСОБА_1 після складання відносно нього адміністративних матеріалів залишив місце вчинення правопорушення, та відмовився від отримання копії протоколу, що був складений відносно нього.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дати його складання, відомостей щодо оглянутої особи та складений іншою особою, яка не оформлювала протокол про адміністративне правопорушення суд оцінює критично з огляду на наступне.

Пунктом 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року передбачено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС.

У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Між тим, оскільки водій ОСОБА_1 не погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та не був оглянутий працівниками поліції за допомогою технічного приладу Драгер, складений працівником поліції Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів не містить повної інформації та не є обов`язковим у даному випадку.

Посилання в апеляційній скарзі адвоката Бітюри А.А. на те, що матеріали справи не містять доказів порушенням водієм ПДР та даних щодо його законної зупинки (відсутні постанови про притягнення до відповідальності за порушення ПДР) не заслуговують на увагу суду, оскільки причини зупинки не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому не підлягають доказуванню у даній справі.

При цьому факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом FAV V2, номерний знак НОМЕР_1 28 грудня 2023 року о 21 год 28 хв не викликає у суду сумніву, з огляду на оглянутий наявний в матеріалах справи відеозапис, з якого видно, що вказаний транспортний засіб рухається по проспекту Центральний в бік вул. Соборна і на перехресті з вул. Маріупольська здійснює поворот праворуч, після чого майже одразу автомобіль заїхав у карман та зупинився. В цей час, за вказаним автомобілем слідує автомобіль працівників поліції з увімкненим спеціальним сигналом, тим самим подаючи вимогу зупинитись. Варто зазначити, що відеозаписом зафіксовано, що під час руху в автомобілі FAV V2, номерний знак НОМЕР_1 пасажири були відсутні, а був лише водій. Після зупинки вказаного транспортного засобу, водій швидко пересів на переднє пасажирське сидіння та вийшов з авто. Працівники поліції помітивши це, запитали водія навіщо він це зробив, натомість водій пропонував працівнику поліції вимкнути камеру і домовитись.

Твердження адвоката Бітюри А.А. про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис має сліди редагування, а саме змонтовано три відеофайла в один суцільний, що свідчить про втручання в первинний відеозапис є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

А крім того, судом встановлено, що на диску, який додано до протоколу про адмінправопорушення наявні три відеофайла (перше відео - відео з відеореєстратора автомобіля, друге й третє відео з нагрудних бодікамер працівників поліції), які записані на диск одним файлом.

При цьому вказані відеозаписи є самостійними, кожен відеозапис відображає певний проміжок часу події правопорушення починаючи від руху транспортного засобу FAV V2, номерний знак НОМЕР_1 та його зупинки, встановлення особи водія, обставини відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, складання протоколу та відмови ОСОБА_1 від отримання його копії.

За такого вказаний відеозапис є належним та допустимим доказом.

Крім того, матеріали справи не містять доказів оскарження ОСОБА_1 неправомірних дій працівників поліції, а також результатів таких оскаржень.

Посилання захисника ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дані щодо номера відео реєстратора, на який було здійснено відеофіксацію з 0 сек до 36 сек., наявного в матеріалах справи є слушними, однак не впливають на суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а тому не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, твердження захисника - адвоката Бітюри А.А. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на спробу уникнення водієм ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості водія ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові та були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законну і обґрунтовану постанову відносно ОСОБА_1 з наведенням обґрунтованих мотивів.

Згідно довідки УПП в Миколаївській області від 29 грудня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами отримував (а.с.5).

За такого, обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бітюри Анатолія Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко