КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 379/129/24 Головуючий в суді І інстанції Шабрацький Г.О.
Провадження № 33/824/2724/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кочина Сергія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Таращанського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 017384 від 22 січня 2024 року вбачається, що 22 січня 2024 о 21 год. 46 хв. у м. Тараща по вул. Тичини, водій ОСОБА_1 керував т.з. Hyundai Terracong д/н НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager 6810, результат 1,96‰, тест №354, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 017346 від 23 січня 2024 року вбачається, що 23 січня 2024 о 12 год. 00 хв. у м. Тараща по вул. Білоцерківська водій ОСОБА_1 керував т.з. Hyundai Terracong д/н НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з металевими воротами, у результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження та було завдано матеріальної шкоди, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000, 00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП шляхом поглинення менш суворого стягнення більш суворим остаточно призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605, 60 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Кочин Сергій Сергійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , 25 квітня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження, тобто це день винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що останнім днем апеляційного оскарження постанови Таращанського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року слід вважати 24 квітня 2024 року.

Крім того, із матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 та його представник неодноразово не з`являлись у судові засідання, які відкладались у зв`язку із надходженням клопотань від представника ОСОБА_1 - адвоката Кочина С.С. про відкладення розгляду справи. Про день та час розгляду справи 15 квітня 2024 року ОСОБА_1 та його представник були повідомлені належним чином, про причини неявки суд першої інстанції не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що копію оскаржуваної постанови 15 квітня 2024 року було доставлено захиснику ОСОБА_1 - адвокату Кочину С.С. до його електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 87).

Разом з тим, ані в апеляційній скарзі, ані в окремому клопотанні апелянтом не було заявлено про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Таращанського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу було подано безпосередньо до суду першої інстанції лише 25 квітня 2024 року, тобто по закінченню встановленого законом строку на апеляційне оскарження та не заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте можливість суду щодо поновлення строку не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»). При визначенні наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Кочина С.С. не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин.

Отже, за обставин, коли апеляційну скаргу подано поза межами встановленого статтею 294 КУпАП строку та не заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не позбавлений права повторного звернення із апеляційною скаргою, виносячи на розгляд суду питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження за наявності поважних причин його пропуску.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кочина Сергія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Таращанського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено "15" травня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко