Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Лавренчука О.В., яка подана в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді водія у ДП «Луцьке КХП № 2», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 139 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

- за ч. 2 ст. 139 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13.12.2023 року о 15:45, в с. Боратин Луцького р-ну на вул. Центральна керував транспортним засобом RENAULT Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився.

Крім того, 13.12.2023 року о 15:45, в с. Боратин Луцького р-ну на вул. Центральна, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.3 «б», 12.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду ліхтар вуличного освітлення. В результаті ДТП транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень, що призвело до матеріальних збитків.

Також, 13.12.2023 року о 15:45, в с. Боратин Луцького р-ну на вул. Центральна, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.3 «б», 12.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду ліхтар вуличного освітлення. В результаті ДТП ліхтар вуличного освітлення та транспортний засіб отримали пошкодження.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 139КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 оскаржує його з мотивів незаконності та необґрунтованості. Посилається на те, що судом першої інстанції упереджено було взято до уваги лише докази заінтересованої сторони та необґрунтовано не допитано свідка працівника поліції ОСОБА_3 , як про це клопотала сторона захисту. Також, на думку апелянта, безпідставно не взято до уваги свідчення ОСОБА_4 , який вказував, що саме він перебував за кермом та детально повідомив про обставини ДТП. Разом з тим, сторона захисту акцентує увагу на невідповідності схеми ДТП фактичним обставинам справи та вказує, що формулювання, які були використані працівниками поліції про отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.

На переконання сторони захисту, судом не об`єктивно оцінено ті обставини справи, що ОСОБА_1 не було роз`яснено право на захист та він погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак йому було у цьому відмовлено у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення вже був складений.

З огляду на наведене, захисник в межах апеляційного розгляду клопоче про виклик та допит в якості свідка працівника поліції ОСОБА_3 . Просить скасувати оскаржену постанову, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання апеляційної інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Про поважність причин своєї неявки ОСОБА_1 апеляційний суд не повідомив. Захисник Лавренчук О.В. подав клопотання про відкладення судового розгляду, яке зареєстроване у суді 24.04.2024 о 13:30 годині, тобто уже під час судового засідання та вказав причину, яка не свідчить про зайнятість саме в час призначеного судового засідання в апеляційній інстанції.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Лавренчука О.В. суд враховує, що останні були добре обізнані про перебування у провадженні Волинського апеляційного суду апеляційної скарги. Слід також звернути увагу і на той факт, що 10 квітня 2024 року судове засідання уже відкладалося з ініціативи захисника. Проте 24 квітня 2024 року ні ОСОБА_1 , ні його захисник у судове засідання апеляційного суду не прибули.

Тому, за наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності у судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу такого висновку.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративні правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 139 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних вище адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 345729, серії ААД № 345923 та серії № 345924 від 13 грудня 2023 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції КП «ВМЦТЗ» від 13.12.2023; рапортом ст. інспектора СРПП ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ст. лейтенанта поліції Косила А.М. від 13.12.2023; довідкою ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області № 16657 від 18.12.2023; посвідченням водія серії НОМЕР_2 від 23.04.2003; схемою місця ДТП, яка сталася 13.12.2023 року о 15:45, в с. Боратин Луцького р-ну на вул. Центральна; електронним рапортом ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області реєстрації рапорта ст. лейтенантом поліції Косила А.М., складеного за фактом ДТП; фототаблицею, з якої вбачається слід з`їзду транспортного засобу RENAULT Megane, д.н.з. НОМЕР_1 з проїжджої частини у кювет, розташування транспортного засобу та наявність механічних пошкоджень вказаного автомобіля та відеозаписами із нагрудних відеореєстраторів поліцейських.

Проаналізувавши наведені докази суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 139 КУпАП та з вказаними висновками погоджується і апеляційний суд.

Заперечуючи причетність до згаданих правопорушень та наголошуючи на неправильній оцінці судом матеріалів справи, позиція захисника в переважній більшості ґрунтується на тому, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, а за кермом був ОСОБА_4 , який не впорався з керуванням та скоїв ДТП.

Проте, такі твердження у повній мірі спростовуються наявними у справі доказами.

Так, з відеозапису з боді камери працівників поліції вбачається, що при приїзді їх на місце ДТП ОСОБА_1 перебував біля транспортного засобу. Надалі при спілкуванні працівників поліції з ОСОБА_1 він перебування за кермом автомобіля не заперечував, а навпаки надавав усі реєстраційні документи на транспортний засіб. На запитання працівників поліції щодо обставин ДТП, швидкості руху автомобіля, можливі причини дорожньо-транспортної пригоди відповідав та вказував про керування автомобілем саме ним. Будь-яких тверджень щодо керування транспортним засобом іншою особою не висловлював.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 був лише пасажиром, а автомобілем керував ОСОБА_4 не підтверджені належними та допустимими доказами. Безпосередньо з наявних у матеріалах справи протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, однак ознайомлений з ними усно, та у протоколах відсутні будь-які пояснення ОСОБА_1 про керування автомобілем іншою особою. Крім того, у даних протоколах відсутні зауваження ОСОБА_1 щодо їх змісту, хоча як вбачається з відеозапису працівники поліції пропонували останньому надати як і окремі письмові пояснення щодо обставин, які мали місце 13.12.2023, так зазначити і в самих протоколах свої пояснення.

Слід звернути увагу, що при встановлені у ОСОБА_1 хто може забрати транспортний засіб з місця ДТП, останній вказав, що така особа відсутня та треба комусь телефонувати, тобто вказане додатково спростовує версію сторони захисту про керування 13.12.2023 автомобілем RENAULT Megane, д.н.з. НОМЕР_1 іншою особою.

Показання свідка ОСОБА_4 про те, за кермом транспортного засобу 13.12.2023 року о 15:45 перебував саме він, а не ОСОБА_1 , судом першої інстанції правильно оцінено критично, оскільки його показання об`єктивно суперечать доказам, наявним у матеріалах справи. З чим погоджується і апеляційний суд.

Отже, наявний в матеріалах справи відеозапис та протоколи про адміністративне правопорушення у повній мірі узгоджуються з іншими доказами у справі, та, на переконання апеляційного суду, підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення.

Також мотивами незгоди сторони захисту із постановою судді першої інстанції є заперечення факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Із відеозапису із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, якийу відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, з достатньою повнотою вбачаються детальні обставини вчинення ним даного адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Із цього відео чітко вбачається, що поліцейськими було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти відповідний огляд на місці зупинки на, що він погодився. Надалі останньому було надано можливість пройти згаданий огляд за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду і неодноразово. Такі дії ОСОБА_1 , у зазначеному випадку, були розцінені поліцейськими як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та першому було повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього за ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з урахуванням викладених вище обставин, та того, що ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння після неодноразових його відмов та лише в момент, коли був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього апеляційний суд вважає, що відведений ОСОБА_1 працівниками поліції час був об`єктивно достатнім для виявлення сталої та чіткої позиції щодо відмови чи проходження вказаного огляду. Відтак, висновки суду щодо оцінки дій ОСОБА_1 , у зазначеному випадку, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є цілком законними та обґрунтованими.

При цьому, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не тільки не заперечується захисником, а сам апелянт про це стверджує в апеляційній скарзі.

Поміж тим, судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_5 , який був разом з свідком ОСОБА_3 13.12.2023 під час патрулювання та складання протоколів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та поясненням якого було надано належну оцінку. Показання свідка ОСОБА_5 об`єктивно узгоджуються з подіями, відображеними на відеозаписі із його нагрудного відеореєстратора та на відеозаписі з відеореєстратора ст. інспектора СРПП ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ст. лейтенанта поліції Косила А.М.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта про виклик і допит у якості свідка ОСОБА_3 , оскільки свідок ОСОБА_5 , надав чіткі пояснення в суді першої інстанції. Також ініціатором клопотання не доведено перед судом які саме обставини може повідомити цей свідок, з`ясування яких може мати істотне значення при розгляді матеріалів про адміністративні правопорушення в апеляційній інстанції.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозицією частини 2 статті 139 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів чи іншого майна.

Твердження апелянта про невідповідність схеми ДТП не найшли свого підтвердження ні під час розгляду в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду.

Із долучених до матеріалів справи фототаблиць та відеозапису із нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що місце з`їзду транспортного засобу RENAULT Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , з проїзної частини та наявні на автомобілі механічні пошкодження достовірно свідчать про те, що транспортний засіб допустив зіткнення із ліхтарем своєю правою передньою частиною та з`їхав у кювет.

Механічні пошкодження на ліхтарі вуличного освітлення знаходяться саме в тій його частині, яка прилягає до проїзної частини, а на капоті автомобіля RENAULT Megane, д.н.з. НОМЕР_1 наявне ушкодження, яке є характерним для зіткнення не із земельним покривом, а ушкодженням з висоти щодо дорожнього полотна.

З огляду на наведене вище, оскільки працівниками поліції правильно встановлено особу водія, який 13.12.2023 керував транспортним засобом марки RENAULT Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , отже в діях ОСОБА_1 наявні склад адміністративного правопорушення, передбаченого і ст. 124 КУпАП так і ч. 1 ст. 139 КУпАП, оскільки останній однією своєю дією вчинив одночасно два правопорушення, відповідальність за які передбачено різними статтями КУпАП.

На переконання апеляційного суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 139 ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції з`ясовані всі фактичні обставини справи, передбачені ст. 280 КУпАП, які мають істотне значення для правильного її вирішення, тому посилання захисника на неповноту та неналежність судового розгляду є безпідставним.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаних адміністративних правопорушень, суду не надано.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Лавренчука Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2024 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду О. М. Клок