Справа № 505/1186/24
Провадження № 3/505/1099/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.04.2024 р. суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Павловська Г.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до ад міністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

не працюючу, яка мешкає та зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1

-за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 27 січня 2024 року о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку з своїм чоловіком ОСОБА_1 , в ході якої висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Будь-яких заперечень на протокол про вчинене адміністративне правопорушення не надіслала, хоча про його складання була обізнана. Вказане дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 самоусунулась від виконання процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, тому роблю висновок про можливість розгляду справи в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона вину за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнає.

Вивчивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 014182 від 19 лютого 2024 року, реєстрацію ЄО №642 від 27 січня 2024 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , копію форми оцінки ризиківвчинення домашнього насильства від 19 лютого 2024 року, копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 19 лютого 2024 року, суддя вважає за необхідне визнати винною ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та враховуючи, що у ОСОБА_1 скрутне матеріальне становище, вона не працює і в Україні оголошено воєнний стан, на підставі ст. 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.

Керуючись ст.ст. 22, 173-2 ч. 1 КУпАП, ст.ст. 283-284, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

Визнати винною ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оголосивши їй усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суддя Г.В. Павловська