Провадження № 33/824/1618/2024 Доповідач в апеляційній інстанції Матвієнко Ю.О.
Категорія ч. 1 ст. 156 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 квітня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. в дохід держави з конфіскацією предметів торгівлі, відповідно до протоколу огляду та вилучення від 31 липня 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536, 80 грн.

Як встановив суд, 31 липня 2023 року близько 13-ї год. 30 хв. за адресою: м. Київ, просп. М. Бажана, 3, ОСОБА_1 здійснював торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.156 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи скаргу, апелянт посилається на те, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не доводяться доказами по справі, оскільки будь-які об`єктивні докази, які б доводили, що він здійснював торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, в справі відсутні.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутній будь-який розрахунковий документ, який би свідчив про здійснення продажу описаних об`єктів, як і відсутні будь-які інші докази, які би свідчили про здійснення ним продажу об`єктів, описаних у Протоколі.

Також вказує, що він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки не є суб`єктом господарювання чи співробітником, який перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання, який здійснює свою господарську діяльність у приміщенні за адресою: м. Київ, просп. Бажана, 3.

Крім цього, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що про розгляд справи він повідомлений не був, судовий розгляд відбувався за його відсутності, а постанова суду на його адресу не направлялась, повний текст рішення отримано лише 07 лютого 2024 року.

Апеляційний суд, розглянувши доводи клопотання про поновлення строку, визнає їх обґрунтованими та поновлює апелянту строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав..

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши під час апеляційного розгляду докази у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий суд у порушення положень ст.ст. 245, 280 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції послався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 277850 від 31 липня 2023 року, протоколом огляду та вилучення від 31 липня 2023 року та електронним рапортом.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, якими можуть бути носії фото-відео фіксації правопорушення, пояснення свідків, розрахункові документи тощо.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що за адресою м. Київ, просп. Бажана, 3 його друг, ОСОБА_2 , здійснював господарську діяльність пов`язану із організацією роботи магазину «Хука». Проте, як йому відомо, ОСОБА_2 припинив оренду даного приміщення з 30 червня 2023 року.

Також вказав, що 31 липня 2023 року, він здійснював прибирання приміщення за адресою АДРЕСА_2 , та звільняв його від речей ОСОБА_2 , по приміщенню було явно видно, що в ньому не здійснюється жодна господарська діяльність. Проте туди зайшли невідомі особи, які самовільно почали здійснювати, якусь перевірку, та які не реагували на його твердження про те, що магазин зачинено і що наразі в приміщенні відсутні будь-які особи, які мають трудові відносини із власником магазину - ОСОБА_2 , як і будь-які його офіційні представники.

Вказані невідомі особи самостійно виявили в приміщенні об`єкти, які вони вважали тютюновими виробами на яких дійсно були відсутні марки акцизного збору. Проте, жодний їх продаж він, або будь-яка інша особа, не здійснювали, оскільки магазин на момент складення протоколу був зачинений, а він не є і ніколи не був співробітником даного магазину, та ніколи не перебував у трудових відносинах з ОСОБА_2 , який є фізичною особою-підприємцем та орендує приміщення, в якому було складено протокол та виявлено предмети, які поліцейські вважають тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, на яких були відсутні марки акцизного збору.

Співробітники поліції не відреагували на його пояснення про те, що магазин зачинено і що наразі в приміщенні відсутні будь-які особи, які мають трудові відносини із власником даного магазину, вони повідомили, що якщо він знаходиться в магазині, то є продавцем і приступили до складення протоколу, відмовивши у проханні викликати та дочекатися ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 156 КУпАП роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП є працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг.

Також, як вірно зазначає апелянт у своїй апеляційній скарзі, суб`єктом адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 156 КУпАП є суб`єкт господарювання. Поруч із цим, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність з продажу тютюнових виробів чи перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання, що здійснює таку діяльність.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Таким чином, обставини правопорушення, викладені в протоколі є неконкретизованими, в матеріалах справи відсутні відомості про суб`єкт підприємницької діяльності із здійснення роздрібної торгівлі, а рапорт працівника поліції є недостатнім для доведення факту здійснення вказаної торгівлі, оскільки не встановлені інші об`єктивні дані про те, який конкретно товар проданий без наявних акцизних марок та кількість такого товару.

Рапорт відображає однобічну позицію працівника поліції, який склав даний Рапорт за наслідками складення Протоколу, тобто вже мав наперед встановлену думку щодо вчинення адміністративного правопорушення, і не може бути покладеним єдиним в основу будь-якого судового рішення, адже по суті не відображає думки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, сам факт вилучення в приміщені певних товарів без марок акцизного податку, про що зазначено у відповідному протоколі, не є беззаперечним доказом порушення правил торгівлі тютюновими виробами.

Досліджені в ході апеляційного розгляду докази не доводять факту здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, а отже і наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, допустив неповноту судового розгляду, порушив норми матеріального права, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У справі «Малофєєва проти Росії» Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99),Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП не доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що його винуватість доведено поза розумним сумнівом, в зв`язку із чим постанова судді суду першої інстанції від 24 жовтня 2023 року є необґрунтованою та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скасовуючи оскаржувану постанову суду першої інстанції, також підлягає скасуванню й конфіскація тютюнових виробів, що зазначена в протоколі огляду та вилучення від 31 липня 2023 року, наслідком чого є повернення конфіскованого майна власнику.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, а саме за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тютюнові вироби, що вказані в протоколі огляду та вилучення від 31 липня 2023 року доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 277850 від 31 липня 2023 року - повернути власнику.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О. Матвієнко