Справа №: 398/1946/24
провадження №: 3/398/996/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"07" травня 2024 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Яна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2024 року о 14 год 10 хв в м.Олександрія, по вул.Кіровоградське шосе, ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на автомобілі «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , як таксі, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження господарської діяльності, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

До судового засідання захисником ОСОБА_1 адвокатом Гулим А.В. були подані письмові пояснення, відповідно до яких проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, вони заперечують, оскільки ОСОБА_1 , прямувавши по власних справах, побачив на узбіччі дороги двох людей запропонував їх підвезти, на що вони погодились, кошти від даних осіб ОСОБА_1 не отримував. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей, які би підтверджували отримання ОСОБА_1 виручки від здійснення такого виду діяльності, хоча об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП полягає у здійсненні господарської діяльності, тобто процесу обміну товарами та грошима. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження його іншими об`єктивними доказами здійснення систематичної господарської діяльності з відповідними порушеннями, не може бути однозначними та достатніми доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення поза розумним сумнівом. Працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано доказів, які б беззаперечно підтверджували здійснення господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, тому ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП. Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а зібрані у справі докази не можуть бути визнанні достатніми для доведення його вини, провадження у справі підлягає закриттю, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

В судову засіданні ОСОБА_1 та його захисник Гулий А.В. підтримали подані письмові пояснення та просили закрити провадження у справі провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гулого А.В., дослідивши матеріали справи та подані захисником письмові пояснення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідальність за цією нормою настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема, перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про автомобільний транспорт» вбачається, що ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Завданням ліцензування на автомобільному транспорті є: сприяння становленню сучасного ринку послуг, розвитку автомобільного транспорту та стимулювання впровадження нових видів послуг; підвищення ефективності використання транспортних засобів;створення конкурентного середовища; захист прав споживачів та ринку послуг від небезпечних перевезень; забезпечення соціальних стандартів транспортного обслуговування; забезпечення використання сертифікованих і дозволених для використання транспортних засобів; забезпечення доступності послуг та підвищення якості транспортного обслуговування.

Ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажі, в тому числі і на надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

До матеріалів справи долучено відеозаписи, розміщені на DVD-диску, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також на 14:18:05 хвилині вказаного запису зафіксовано як ОСОБА_1 визнає, що таксує і зазначає, що працює в службі «On Taxi», де всі працюють без відповідної ліцензії. ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення заперечував лише право працівників поліції на складання протоколу за ст.164 КУпАП, посилався на те, що за цією статтею протоколи повинна складати транспортна поліції. Жодних заперечень стосовно того, що він надавав послуги як служба таксі ОСОБА_1 не висловлював.

Відповідно до ст.255 КУпАП органи Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема за ч.1 ст164 КУпАП.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, підтверджуєтьсяписьмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були пасажирами автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , та які пояснили, що даний автомобіль вони викликали через службу «On Taxi», вартість поїздки оплатили через Google Pay в зазначеному додатку.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

Отже, заперечення ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, на думку суду є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи, оскільки в судовому засіданні встаовлено, що він здійснював перевезення пасажирів на автомобілі «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , як таксі, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження господарської діяльності.

Ураховуючи вищевикладене, суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини та майновий стан.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року зі змінами - судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 164, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп. без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу Назва платежу: Адміністративні штрафи та інші санкції; № рахунку: UA0011561; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у Кіров. обл./тг м. Олексан/21081100, код за ; банк отримувача : Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081100; Призначення платежу: *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.

Реквізити для сплати судового збору Назва платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави; № рахунку: UA0026001; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із статтею 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя Подоляк Яна Миколаївна