Провадження № 3/522/3956/24
П О С Т А Н О В А

30 квітня 2024 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

04.05.2023 року о 18:35 год. ОСОБА_1 у м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 23, водій керував автомобілем «Mercedes Benz VITO 109 CDI», державні номерні знаки НОМЕР_1 у стані алкогольному сп`яніння. Огляд проводився поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку зі застосуванням спеціального приладу «Alcotest Drager 7510 ARLM-0410» під безперервний відеозапис, результат позитивний 1,03‰проміле, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Судовий розгляд проведено за відсутності ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Так, з метою повідомлення особи про час і місце розгляду справи, а також дотримання строків розгляду справи, ОСОБА_1 було повідомлено шляхом смс-повідомлення, яке, відповідно до звіту про доставку, доставлено на телефонний номер останнього та на офіційному сайті Судової влади України за посиланням https://pm.od.court.gov.ua/sud1522/gromadyanam/csz/ були розміщені відомості про місце, дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

Про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи відносно нього свідчить також те, що він надав заяву про відкладення справи.

Водночас, численні клопотання про відкладення судового засідання, дає суду підстави вважати, що має місце неналежна процесуальна поведінка сторони захисту з метою затягування розгляду справи та повідомлення безпідставних причин для відкладення судового засідання, що безумовно призводить до необґрунтованого затягування строків розгляду справи.

Таку поведінку притягуваного та його захисника з урахуванням відсутності належного підтвердження поважності причин неявки, суд визнає неналежною та такою, що свідчить про зловживання правом на подання заяви про відкладення справи, а відтак переслідування мети затягнути судовий розгляд справи.

Дійшовши висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторони захисту суд також враховує, що участь притягуваного у такій категорії справ не є обов`язковою, а також враховує те, що захисником Гузь Г.В. в інтересах ОСОБА_1 були наданні заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких він просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 та його захисник будучи повідомленими про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду поважних причин своєї неявки.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №026842, дослідив наявні у справі докази, надавши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до даних результатів тестування за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» від 04.05.2023 року та Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 04.05.2023 р. перебував у стані алкогольного сп`яніння, виявлено 1,03 ‰ проміле алкоголю.

Вказані обставини справи також підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими ОСОБА_1 керував автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння, згідно результатам тестування за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» від 04.05.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з місця події.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 04.05.2023 року о 18:35 год. у м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 23, водій керував автомобілем «Mercedes Benz VITO 109 CDI», державні номерні знаки НОМЕР_1 у стані алкогольному сп`яніння. Огляд проводився поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку зі застосуванням спеціального приладу «Alcotest Drager 7510 ARLM-0410» під безперервний відеозапис, результат позитивний 1,03‰проміле.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги порушивши вимоги п./п. «а» п. 2.9 ПДР, який передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи доводи захисника Гузь Г.В. в інтересах ОСОБА_1 , суд зазначає, що доводи сторони захисту спростовуються дослідженим судом відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння та побачивши результати огляду не висловлює жодного заперечення щодо такого результату, також на питання поліцейського чи згоден він з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 повідомив, що згоден (фрагмент відеозапису 05:10), а відтак у поліцейських не було підстав для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Більш того ОСОБА_1 зізнається, що вживав алкогольні напої вчора ввечері. Також той факт, що ОСОБА_1 на місці зупинки погодився з результатами огляду на стан сп`яніння підтверджується також його особистим підписом в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що з результатами огляду він згоден. Перелічене спростовує позицію захисника про порушення поліцейськими процедури проведення огляду притягуваного на місці зупинки транспортного засобу щодо не роз`яснення необхідності проходження медичного огляду, оскільки така необхідність роз`яснюється лише у разі незгоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Щодо тверджень захисника про те, що відеозапис, долучений до протоколу, зроблений поліцейським не є безперервним, а тому не є належним та допустимим доказом, суд зазначає, що відображення подій послідовно продовжується на відеозаписі, події відбувалися та фіксувалися у хронологічній послідовності.

Суд також не приймає до уваги твердження захисника про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з посиланням на відсутність при проведенні огляду двох свідків, з огляду на те, що як зазначалось вище частина 2 статті 266 КУпАП містить імперативні положення про те, що присутність свідків при проведенні огляду особи на стан сп`яніння вимагається лише в разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису.

Посилання захисника на те, що при складанні протоколу було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки на відеозаписі відсутнє роз`яснення останньому його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не беруться судом до уваги, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 026842 від 04.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис в протоколі.

Суд також не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_2 про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_3 , оскільки притягуваним не зазначено конкретно які відомості може повідомити суду, та належним чином не обґрунтовано яке доказове значення можуть мати покази цього свідка у даній справі.

При призначенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєних правопорушень, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 ..

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34,35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинені ним адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.1ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судового збору, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 гривень 60 копійок /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок на користь держави.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 221, 247, 251, 255, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративних правопорушення і застосувати до нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 / однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень з позбавленням прав а керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя

Приморського районного суду м. Одеса С.М. Кічмаренко