ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/266/24 Справа № 705/1414/24 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у І інстанції Годік Л. С. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 27.02.2024 о 22 годині 14 хвилин в м.Умань по вул.Заводська, 2, керував автомобілем AUDI 100 д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що суд першої інстанції у порушення вимог статті 245 КУпАП не з`ясував всі обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, оскільки об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також обставин керування транспортним засобом не досліджувався. Суд вважав доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, суд першої інстанції в основу оскаржуваної постанови поклав протокол про адміністративне правопорушення Серія ААД №493149 від 27.02.2024, проте не врахував, що протокол не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розуміння статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи. Інших доказів працівники поліції не надали.

Водночас, відеозапис, який наявний у матеріалах справи взагалі не містить інформації, що ОСОБА_1 було зупинено під час руху на автомобілі, не містить інформації, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом-що унеможливлює притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому відео зйомка обстановки та обставин події даного правопорушення, здійснювалася епізодично та переривалася. На відео не зафіксовано хто саме керував транспортним засобом AUDI 100, д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі здоров`я, а навпаки наявні докази, що водій виявив бажання пройти такий огляд. На відео відображено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, потім відео перервалося та поновлюється через деякий час, де вже відображено, як ОСОБА_1 відмовляється прийти огляд.

В судове засідання, призначене апеляційним судом на 17.05.2024 на 11:00 год. ОСОБА_1 не з`явився, при цьому про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать довідка про доставку повідомлння у додатку «Viber».

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД №493149 від 27.02.2024, згідно з яким ОСОБА_1 27.02.2024 о 22 годині 14 хвилин в м.Умань по вул.Заводська, 2, керував автомобілем AUDI 100 д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №1539069 від 27.02.2024, згідно з якою ОСОБА_1 27.02.2024 о 22 год. 55 хв. в м.Умань, вул.Заводська,2, порушив п.31.4.7.е. ПДР-керування транспортним засобом у якого відсутня передбачена конструкція бамперу або задній захисний пристрій.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що суд першої інстанції у порушення вимог статті 245 КУпАП не з`ясував всі обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, оскільки об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також обставин керування транспортним засобом не досліджувався. Суд вважав доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вважаю зазначені доводи неспроможними оскільки, відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД №493149 від 27.02.2024, згідно з яким ОСОБА_1 27.02.2024 о 22 годині 14 хвилин в м.Умань по вул.Заводська, 2, керував автомобілем AUDI 100 д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, вбачається, що ознаками виявленими у ОСОБА_1 , а саме: розширені зіниці очей, почервоніння очей, зазначено як такі, що особа перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, судом першої інстанції, правильно встановлено, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції в основу оскаржуваної постанови поклав протокол про адміністративне правопорушення Серія ААД №493149 від 27.02.2024, проте не врахував, що протокол не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розуміння статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи. Інших доказів працівники поліції не надали.

За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Вимоги до змісту протоколу, встановлені ст. 256 КУпАП і ці приписи закону щодо належності оформлення документа, поліцейськими дотримано.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №493149 від 27 лютого 2024 року, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №1539069 від 27.02.2024, згідно з якою ОСОБА_1 27.02.2024 о 22 год. 55 хв. в м.Умань, вул.Заводська,2, порушив п.31.4.7.е. ПДР-керування транспортним засобом у якого відсутня передбачена конструкція бамперу або задній захисний пристрій та диску з відеозаписом долученого поліцейськими до матеріалів справи.

Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що відеозапис, який наявний у матеріалах справи взагалі не містить інформації, що ОСОБА_1 було зупинено під час руху на автомобілі, не містить інформації, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом-що унеможливлює притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому відео зйомка обстановки та обставин події даного правопорушення, здійснювалася епізодично та переривалася. На відео не зафіксовано хто саме керував транспортним засобом AUDI 100, д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі здоров`я, а навпаки наявні докази, що водій виявив бажання пройти такий огляд. На відео відображено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, потім відео перервалося та поновлюється через деякий час, де вже відображено, як ОСОБА_1 відмовляється прийти огляд.

Вказані доводи є безпідставними та спростовуються відео матеріалами наявними у матеріалах справи, дослідженими в суді першої інстанції. Відповідно до яких вбачається, що автомобіль AUDI 100, д.н.з. НОМЕР_2 було зупинено працівниками поліції у зв`язку з виявленою відсутність, передбаченого конструкцією автомобіля, бампера або заднього захисного пристрою та можливості причетності до ДТП оскільки було пошкоджено обидві верки автомобіля. Із додатку «Дія» було встановлено особу водія ОСОБА_1 та, у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, почервоніння очей), водієві було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак водій відмовився. Працівниками поліції складено протокол за відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В подальшому відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол ААД №493149 за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, якими визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Акцентую увагу, що виконання зазначеного пункту Правил дорожнього руху України є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Процедура огляду регламентована підзаконними нормативними актами, а саме: «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735. Згідно з пунктом 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Крім того, судом враховано, що у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався, а тому доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції були допущені порушення при огляді на стан сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються наявними доказами. Внаслідок чого, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба