ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1180/24 Справа № 215/561/24 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 04 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого; проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

в с т а н о в и л а:

постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 04 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 14.01.2024 р. о 14:10 год. Дніпропетровська область м. Кривий Ріг Тернівський район по вул. Доватора, 19, керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. На законну вимогу пройти медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я КП "КБЛПД" ДОР" або на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер відмовився. БК 475343, 475744, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення а рішення таким, що прийняте із порушенням норм матеріального та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Зазначає, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, а тому недопустимим є наступні докази, отримані внаслідок зупинки, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, а місцевий суд не навів аргументації відхилення і неприйняття факту незаконної зупинки.

Наголошує на порушенні його процесуальних прав, а саме на нероз`яснені права на безоплатну правову допомогу.

Зауважує, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння була логічною та законною, а протокол слід вважати недопустимим доказом.

Учасники адміністративного провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, що не є перешкодою для розгляду справи за відсутності сторін.

Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №623998 від 14.01.2024 року, відеозаписами з нагрудного реєстратора поліцейських. Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою. А тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу суд до уваги не сприймає, оскільки, як вбачається з відеозапису з нагрудного реєстратора працівника поліції, ОСОБА_1 керуючу транспортним засобом наїхав на бордюр біля пішохідного тротуару, чим привернув увагу працівників поліції.

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на порушення його процесуальних прав, а саме нероз`яснення права на безоплатну правову допомогу суд визнає надуманими та безпідставними, оскільки особисто ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях, адресованих місцевому суду, зазначено, що працівниками поліції роз`яснено йому права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудного реєстратора працівників поліції, останній знехтував роз`ясненнями прав, повідомивши поліцейським, що йому все відомо.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що в обов`язки працівника поліції не входить роз`ясненнями прав на безоплатну правову допомогу, а лише права на юридичну допомогу адвоката, коли як перелік суб`єктів, які мають право на безоплатну правову допомогу, обмежений та передбачений ст.14 ЗУ «Про безоплатну правничу допомогу».

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 як під час розгляду в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, не залучив адвоката чи будь-яким іншим чином не скористався правом, на порушенні якого наголошує.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо логічності та законності відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставними та надуманими, такими, що не ґрунтуються на нормах закону.

При цьому, апеляційний суд не залишає поза увагою той факт, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції підтвердив, що вживав напередодні спиртні напої та погоджується із винесенням відносно нього протоколу за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 04 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА