ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024Справа №607/5001/24

22 квітня 2024 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю: ОСОБА_1 , його захисника адвоката Федчишина Г.С.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567418 від 19 лютого 2024 року, 19 лютого 2024 року близько 18 год 16 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи по вул. В. Великого, 3/87 у м. Тернопіль, після зупинки працівниками поліції, не виконав законну вимогу залишатись на місці зупинки та пред`явити документи, мав намір втекти з місця події, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що не вчиняв злісної непокори законним вимогам працівників поліції. Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Присутній в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Федчишин Г.С. зазначив, що ОСОБА_1 не вчиняв злісної непокори законним вимогам поліцейських та за фактом не пред`явлення документів працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №147778 від 19 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника Федчишина Г.С., розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, а також в учиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця через їхню участь в охороні громадського порядку.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 року за №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги."»

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Як вбачається із протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАД №567418 від 19 лютого 2024 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 19 лютого 2024 року близько 18 год 16 хв., перебуваючи по вул. В. Великого, 3/87 у м. Тернопіль, після зупинки працівниками поліції, не виконав законну вимогу залишатись на місці зупинки та пред`явити документи, мав намір втекти з місця події, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського.

На підтвердження обставин, викладених у протоколах працівниками поліції долучено:

-протокол про адміністративне затримання серії АЗ №139565 від 19 лютого 2024 року, згідно з яким працівниками поліції 19 лютого 2024 року близько 18 год 17 хв. було затримано ОСОБА_1 у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП для припинення адміністративного правопорушення та складання матеріалів;

-постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №147778 від 19 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 19 лютого 2024 року о 18 год 13 хв., керуючи транспортним засобом «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , після зупинки не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

-електронний рапорт від 04 березня 2024 року;

-рапорт інспектора взводу №2 роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Луківа С. від 19 лютого 2024 року;

-відеоматеріали з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано, що 19 лютого 2024 року о 18 год 13 хв. працівниками поліції по вул. В. Великого, 3 у м. Тернопіль було зупинено транспортний засіб «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В ході встановлення особи водія та спілкуванні, ОСОБА_1 відмовився надати працівникам поліції посвідчення водія на право керування транспортними засобами, реєстраційні документи на транспортний засіб та страховий поліс. З цих підстав працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. При цьому, з вказаних відеозаписів не встановлено, що ОСОБА_1 поводив себе зухвало та мав наміру покинути місце події.

Будь-які інші докази до матеріалів справи не долучено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник заперечили обставини, викладені у протоколі. Вказали, що 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 не вчиняв злісної непокори законним вимогам працівників поліції та не мав наміру залишити місце події. Водночас, за непред`явлення документів ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №147778, винесеної працівниками поліції 19 лютого 2024 року.

Суд не приймає до уваги долучені до матеріалів справи рапорти працівників поліції, як належні та допустимі докази, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне затримання серії АЗ №139565 від 19 лютого 2024 року, не підтверджує обставин, викладених у протоколі, оскільки останній лише підтверджує факт затримання працівниками поліції ОСОБА_1 для припинення адміністративного правопорушення та складання матеріалів.

Відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції не підтверджуються обставини, викладені у протоколі, зокрема щодо вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законній вимозі працівника поліції, що проявилось у злісному невиконанні неодноразових вимог поліцейського про залишення на місці зупинки та пред`явлення документів. З вказаних відеозаписів встановлено, що 19 лютого 2024 року о 18 год 13 хв. працівниками поліції по вул. В. Великого, 3 у м. Тернопіль було зупинено транспортний засіб «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В ході встановлення особи водія та спілкуванні, ОСОБА_1 відмовився надати працівникам поліції посвідчення водія на право керування транспортними засобами, реєстраційні документи на транспортний засіб та страховий поліс. Згодом ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та одразу був затриманий працівниками поліції. З вказаних відеозаписів не встановлено, що ОСОБА_1 поводив себе зухвало, злісно не виконував неодноразові, наполегливі вимоги працівників поліції щодо пред`явлення документів та мав намір покинути місце події. На вказаних відеозаписах відсутній факт неодноразових, наполегливих вимог працівників поліції щодо залишення на місці події та пред`явлення документів.

Отже, суд вважає, що наявні у справі докази не підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 саме злісної непокори законній, наполегливій, неодноразовій вимозі працівника поліції щодо пред`явлення документів та залишення на місці події, яка була виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до законних вимог працівників поліції.

Крім того, встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №147778 від 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 19 лютого 2024 року о 18 год 13 хв., керуючи транспортним засобом «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , після зупинки не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Таким чином, по факту не пред`явлення документів, а саме посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб та страхового поліса, відносно ОСОБА_1 19 лютого 2024 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №147778, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі, в матеріалах справи немає.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; у випадку наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факт.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП слід закрити, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 185, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя І.М. Черніцька