КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/2043/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Хоменка Євгенія Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 ,

на постанову Голосіївського районного суду м. Києва

в складі судді Єсауленко М. В.

від 04 березня 2024 року

у справі №752/2516/24 Голосіївського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАПКУпАП

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туркменістану, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 , будучи особою, яка 30.12.2023 р. вчинила правопорушення за ознаками керування транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, 27.01.2024 р. о 23 год. 03 хв., тобто повторно протягом року, керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 , по вул. Васильківській, 29/22 у м. Києві.

Він же, будучи особою, яка 30.12.2023 р. вчинила правопорушення за ознаками керування транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, 28.01.2024 р. о 00 год 35 хв, тобто повторно, протягом року, керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 , на пл. Голосіївській у м. Києві.

На дану постанову адвокат Хоменко Є.М., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати ОСОБА_1 винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 40 800 грн без позбавлення права керування транспортними засобами.

Апелянт вважає, що справа була розглянута без врахування фактичних обставин. Вважає, що стягнення штрафу у розмірі 40 800 грн. без позбавлення права керування транспортним засобом та безоплатного вилучення транспортного засобу, буде достатньою мірою відповідальності для правопорушника, накладення стягнення у вигляді спеціального права є явно несправедливим, а накладення адміністративного стягнення у виді штрафу є достатнім для критичного усвідомлення останнім протиправності свого вчинку, а також в достатній мірі слугуватиме вихованню ОСОБА_1 та запобігатиме вчиненню ним нових, в тому числі аналогічних правопорушень у сфері дорожнього руху.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року після аналогічного вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Визнаючи винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 126 КУпАП України та накладаючи адміністративне стягнення у даній справи, суд першої інстанції виходив з того, що винність дій ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ААД №524576 з якого вбачається, що ОСОБА_3 , будучи особою, яка 30.12.2023 р. вчинила правопорушення за ознаками керування транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, 27.01.2024 р. о 23 год 03 хв, тобто повторно протягом року, керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 , по вул. Васильківській, 29/22 у м. Києві, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №725975 від 28 січня 2024 року з якого слідує, що будучи особою, яка 30.12.2023 р. вчинила правопорушення за ознаками керування транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, 28.01.2024 р. о 00 год 35 хв, тобто повторно протягом року, керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 , на пл. Голосіївській у м. Києві, що підтверджується відеозаписом із з нагрудних камер поліцейських.

В ході судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_3 не заперечував факт керування легковим транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_2 за вказаних у протоколах обставин за відсутності права керування таким транспортним засобом.

Визнання постановою суду ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення в апеляційній скарзі не оскаржується. Доводи апеляційної скарги стосуються виключно призначеного стягнення у частині позбавлення права керування транспортним засобом, що гуртуються на тому, що ОСОБА_3 не отримував водійського посвідчення категорії «В», а тому питання про позбавлення його права керування транспортними засобами не повинно вирішуватись.

Такі доводи суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, суд вважає, що правова природа стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті глави 10 КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого стягнення, передбаченій ч. 1 ст. 24 КУпАП. У контексті розглядуваного питання особливої уваги набуває досягнення мети стягнення щодо запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень як особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету стянення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП оцінивши докази в їх сукупності встановив дійсні обставини, та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що мало місце 27 січня 2024 р. та 28 січня 2024 р.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП., не вбачається. Підстави для зміни призначеного судом відповідно до вимог закону стягнення, а також закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Хоменка Євгенія Миколайовича , подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.П. Євграфова