Справа № 367/447/24
Провадження №3/367/406/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , -

за ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив :

11 грудня 2023 року о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Кленова, 2-Б, в смт. Ворзель, Київської області, в порушення вимог п.п. 12.1, 2.3 «б», 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованими автомобілями Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та Honda, реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 11 грудня 2023 року о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Кленова, 2-Б, в смт. Ворзель, Київської області, в порушення вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу від 11 грудня 2023 року серії ААД №486174, 11 грудня 2023 року, о 20 годині 30 хвилин, по вул. Кленова, 2-Б, в смт. Ворзель, Київської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, при цьому від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 07 січня 2024 року о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався в її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив, що 11 грудня 2023 року о 17 годині 30 хвилин, він із своїм товаришем приїхали до іншого товариша, припаркував свій автомобіль на парковці, яка знаходиться біля будинку, після чого вийшов з автомобіля, проте, забув забрати ключі, після того, як він повернувся його автомобіль стояв в тому ж положенні в якому він його залишив, після чого сів в автомобіль та поїхав додому. Через 2 години він побачив що до його будинку під`їхали працівники поліції та вийшов на подвір`я. Працівники поліції повідомили його про те, що за участю його автомобіля сталася ДТП, після огляду автомобіля, він помітив, що з правої сторони автомобіля пошкоджений бампер та з лівої сторони крило прим`яте, ОСОБА_1 вказав, що це є його автомобіль, який зареєстрований на його жінку, на дату скоєння ДТП жінка перебувала в селі. Після цього, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він їм пояснив, що він керував автомобілем в тверезому стані, а тільки після того, як приїхав додому з друзями вони почали випивати алкогольні напої.

Щодо обставин викладених в протоколі серії ВАВ № 551023 від 07 січня 2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вину визнав.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 11 грудня 2023 року до нього зайшов його сусід та повідомив про те, що червоний автомобіль Mitsubishi скоїв ДТП здійснивши наїзд на два припаркованих автомобіля. Після цього він вийшов на подвір`я та побачив пошкодження на його автомобілі у вигляді подряпин та тріщини заднього бамперу, при цьому на місці подряпин побачив залишки червової фарби, а також подряпини виявив на сусідньому припаркованому автомобілі Honda. Через декілька хвилин на подвір`я вийшов власник автомобіля Honda. В подальшому в ході бесіди з сусідами було з`ясовано, про можливість причетності місцевого жителя, який неодноразово приїзжав до сусідів. Після цього було викликано працівників поліції. Також зазначив, що ОСОБА_1 було надано доступ працівникам поліції до його автомобіля для огляду під час якого працівниками поліції було виявлено пошкодження автомобіля Mitsubishi, в той вечір ОСОБА_1 підтвердив, що це він вчинив ДТП та пропонував залагодити це питання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 11 грудня 2023 року до нього на мобільний номер зателефонували та повідомили, що за участю його автомобіля сталася ДТП після чого він вийшов на подвір`я та побачив сусіда, в ході бесіди йому повідомили, що автомобіль червоного кольору марки Mitsubishi можливо здійснив наїзд на припарковані автомобілі. Після цього, викликали поліцію та поїхали за місцем проживання ОСОБА_1 , зазначив, в той вечір ОСОБА_1 підтвердив, що це він вчинив ДТП та пропонував залагодити це питання.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 11 грудня 2023 року він з ОСОБА_1 заїхали до товариша, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та пішов до нього додому, а він залишився в автомобілі, ОСОБА_5 додав, що він провернув ключ та раптово автомобіль зрушив з місця, після цього автомобіль зупинився, через деякий час ОСОБА_1 з товаришем повернулися, сіли в автомобіль та поїхали.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 11 грудня 2023 року він знаходився в себе вдома, до нього зайшов ОСОБА_1 вони три хвилини поговорили, ОСОБА_1 запропонував йому проїхати до нього додому, ОСОБА_6 одягнувся, вони вийшли в будинку, сіли в автомобіль та поїхали до нього додому, при цьому, попереду на пасажирському сидінні сидів ОСОБА_5 , коли він перебував в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 в той день ДТП не траплялась.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст.173-2 КУпАП, повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 485019 від 11 грудня 2023 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 485020 від 11 грудня 2023 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ№ 551023 від 07 січня 2024 року; поясненнями потерпілих: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; схемою місця ДТП; фотокопіями; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 07 січня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 441831 від 07 січня 2024 року.

Як видно із протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД№ 485019 від 11 грудня 2023 року та протоколу серії ААД № 485020 від 11 грудня 2023 року, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.10, п. 12.1, п. 2.3 «б», п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно із п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно із п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Диспозиція ст. 124 КУпАП вказує на порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП вказує на залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця-дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Диспозиція ч.1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Таким чином, враховуючи наведені вище докази, суд приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

При цьому, суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо непричетності ОСОБА_1 до ДТП, оскільки показання даних свідків в цій частині суперечать матеріалам справи та показанням потерпілих.

В частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначаю наступне.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В силу статті 251 КУпАП, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються доказами в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікарем фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положеньст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно ч.5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому зазначеними положеннями нормативних актів передбачено обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння саме водіїв транспортних засобів, тобто тих осіб, які на час зупинення керували транспортними засобами, а також тих, щодо яких наявні докази такого керування безпосередньо перед пред`явленням працівниками поліції вимоги про проходження такого огляду. Тобто факт керування особою транспортним засобом підлягає доказуванню як обставина, яка свідчить про наявність складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №486174 від 11 грудня 2023 року; відео з бодікамери поліцейського.

Як вбачається з відеозапису з бодікамери поліцейського, останній не містить даних про керування ОСОБА_1 автомобілем 11 грудня 2023 року о 20 год. 30 хв. та його зупинення працівниками поліції. При цьому, на відеозаписі зафіксовано, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що на нього було складено протокол за фактом скоєння дорожньо-транспортної пригоди, після чого пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовляється. При цьому відеозапис на якому зафіксована пропозиція працівників поліції ОСОБА_1 пройти вищевказаний огляд та оформлення його відмови не містить часу та дати здійснення.

ОСОБА_1 , потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 надали показання про те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у той час, коли ОСОБА_1 вже не керував транспортним засобом, а приїхав додому та деякий час перебував вдома із товаришами.

Суддя зазначає, що будь-які сумніви, щодо події та складу адміністративного правопорушення оцінюються на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, що вбачається ст.62 Конституції України, якою передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, після чого покинув місце події та поїхав додому. Після цього, через деякий час, коли ОСОБА_1 перебував вдома у будинку, а його автомобіль знаходився на подвір`ї, до домоволодіння ОСОБА_1 прибули працівники поліції, ОСОБА_1 надав доступ до автомобіля з метою встановлення працівниками поліції його причетності до ДТП. Під час спілкування із ОСОБА_1 , працівники поліції виявили, що у останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_7 відмовився. Таким чином, працівники поліції запропонували пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння тоді, коли він уже деякий період часу не керував автомобілем, а проводив час вдома на свій розсуд, в тому числі, вживав алкогольні напої з товаришами.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала річковим, морським, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, після аварійної події за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як судно було зупинено на вимогу поліцейського або іншої уповноваженої законом посадової особи до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Таким чином, суд не визнає доведеною обставину, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД № 486174 про те, що ОСОБА_1 керував ТЗ 11 грудня 2023 року о 20 годині 30 хвилин з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, будучи водієм транспортного засобу. Разом з тим, протокол складений за ч 1 ст. 130 КУпАП, а не за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що справу відносно ОСОБА_1 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь її вини, обставин, які б пом`якшували відповідальність, чи які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки, справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, розглядаються одночасно, суд вважає правильним накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.24, ст.36, ч.1 ст.130, ст.122-4, ст.124, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винувати у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вищевказаний строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягується подвійний розмір штрафу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Кравчук