Справа № 526/1255/24
Провадження № 3/526/812/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від відділу поліції № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, ідентифікаційний код не встановлено,

за ст. 1222ч.1, 126 ч.5, 130 ч.1, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

26 березня 2024 р. о 21 год 51 хв. по вул. Будька в м. Гадяч ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом, повторно протягом року.

26 березня 2024 р. о 21 год 55 хв. по вул. Будька в м. Гадяч ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на безперервну відео фіксацію бодікамери.

30 березня 2024 р. о 21 год 40 хв. по вул. Дружби в с. Лютенька Миргородського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавстві порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамеру.

30 березня 2024 р. о 21 год 40 хв. по вул. Дружби в с. Лютенька Миргородського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом, повторно протягом року.

30 березня 2024 р. о 21 год 40 хв. по вул. Дружби в с. Лютенька Миргородського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискового спеціального сигналу червоного та синього кольору не зупинився.

30 березня 2024 р. о 21 год 45 хв. по вул. Дружби в с. Лютенька, Миргородського району ОСОБА_1 не виконав законне розпорядження (вимогу) працівників поліції про припинення правопорушення, шарпав працівників поліції, поводив себе зухвало та нахабно.

26 квітня 2024 року постановою судді справи об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 підтвердив факт вчинення правопорушення та просив суд розстрочити виконання даної постанови суду по сплаті штрафу на 6 місяців у зв`язку з скрутним матеріальним становищем.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 1222ч.1, 126 ч.5, 130 ч.1, 185 КУпАП підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколах про адміністративні порушення, протоколі про адміністративне затримання, довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності, відеозаписами з боді камери вказаних подій та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

З доданих до протоколу даних вбачається, що ОСОБА_1 20.03.2024 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те особою та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП є належним та допустимим доказом.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених: ч.1 ст. 1222 КУпАП України - невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, ч.5 ст.126 КУпАП - повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ст. 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, враховуючи вимоги ст. 36 КУпАП щодо накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення із вчинених, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів. Вважаю, що саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

З огляду на майновий стан особи, що притягається до адміністративної відповідальності вважаю можливим розстрочити ОСОБА_1 виконання даної постанови суду по сплаті штрафу протягом наступних 6 місяців рівними частинами по 6800 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України « Про судовий збір».

Керуючись ст. 36, 401, 126 ч.5, 130 ч.2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 статті 126 та ч.2 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу:

- за ст. 122-2 КУпАП в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні;

- за ч.5 ст. 126 КУпАП в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без з оплатного вилучення транспортного засобу.

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

- за ст.185 КУпАП в розмірі 8 (восьми) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 гривень.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накласти остаточно на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.5 ст.126 КУпАП в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без з оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Розстрочити виконання даної постанови суду по сплаті ОСОБА_1 штрафу у цій справі в розмірі 40800 гривень, встановивши його сплату рівними щомісячними частинами по 6800,00 гривень на строк шість календарних місяців (до листопада 2024 року включно).

Після сплину строку, на який розстрочено виконання постанови, у разі несплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 816000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя: Л. В. Максименко