Справа №750/6758/23
Провадження №3/750/3/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Рясного В.Д. (дистанційно),

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ВСП, солдата, водія-стрільця, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

06.05.2023 о 17:00 год. ОСОБА_1 м. Чернігові по вул. Стрілецька, 18, керував транспортним засобом GELLY CK, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці із застосуванням приладу Драгер (ARHE-0221), результат огляду позитивний 2,32‰, водій з результатами згоден, чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 19.09.2023 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У подальшому, жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, до суду не надійшло.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останньому надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим той і скористався. Крім того, захисники Морозов В.Ю. та Рясний В.Д. були ознайомлені з матеріалами справи.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю в судовому засіданні захисника ОСОБА_1 адвоката Рясного В.Д., проти чого заперечень від захисника не надійшло.

Опитана в судовому засіданні в якості свідка командир взводу №2 роти №1 БУПп в Чернігівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 суду показала, що протокол складала вона. Так, надійшов виклик через канал 102, що особа керує транспортним засобом в стані сп`яніння. Вони прибули на місце і виявили автомобіль, водія, свідків. Громадянином, на якого вказували свідки, що саме він керував автомобілем і ледь не наїхав на дітей, виявився ОСОБА_1 . Він підтвердив, що керував автомобілем. Під час спілкування у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на місці, на що водій погодився і після продуття приладу Драгер результат виявився позитивним 2,32 проміле, з результатом ОСОБА_1 погодився. Він не заперечував, що керував і свідки вказали саме на нього. Це все зафіксовано на відео.

Захисник Рясний В.Д. просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах відсутні докази, які б підтвердили факт керування автомобілем ОСОБА_1 , не зафіксовано керування автомобілем будь-якою особою. Протокол складений з порушенням, у протоколі не зазначено свідків, а в поясненнях таких свідків, долучених до протоколу, не вказано прізвища особи, яка керувала автомобілем.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Як визначено в п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з пунктами 7, 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

Так, не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, викладених у заяві від 19.09.2023, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, послідовними поясненнями свідка ОСОБА_2 , а також дослідженими матеріалами справи - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №267153 від 06.05.2023, де інспектором викладені обставини цього правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06.05.2023, чеком з результатами тестування на приладі DRAGER ALCOTEST 6820 ARHЕ-0221 від 06.05.2023 з результатами 2,32‰ проміле, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 06.05.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.05.2023, розпискою ОСОБА_1 від 06.05.2023, рапортом командира взводу №2 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Олени Ніколаєць від 06.05.2023, копією постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6947887 від 06.05.2023, відеозаписом до протоколу серії ААД №267153 від 06.05.2023, проглянутому в судовому засіданні.

Зазначені пояснення свідка ОСОБА_2 є допустимими, узгоджуються з іншими доказами по справі.

Будь-яких даних про те, що вищезазначений свідок зацікавлений у розгляді справи або мав б підстави обмовити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні не встановлено.

Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.

Протокол було підписано поліцейською, яка його склала, та ОСОБА_1 без зауважень.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортну, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в с.247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Суд встановлені по справі докази оцінює у сукупності з зазначеними правовими нормами і вважає, що ОСОБА_1 під час керуванням транспортним засобом марки GELLY CK, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, на пропозицію працівника поліції пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки погодився, пройшов огляд і не заперечував його результати, а тому, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що вони зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Позицію ОСОБА_1 та його захисника Рясного В.Д. щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки з проглянутого судом відеозапису, долученого до протоколу, слідує, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, крім того, на останнього як водія вказали і свідки даної події, сам ОСОБА_1 вказав працівникам поліції, що він же зупинився, жодного разу не заявляв, що він не керував автомобілем або що не він ним керував. Після чого, під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 останніми були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які названі водієві, та запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки, на що водій ОСОБА_1 погодився, продув прилад Драгер і після показаного результату 2,32 проміле, не згоди з таким не висловлював, на питання працівника поліції «Чи погоджуєтесь ви з результатом?» відповів: «Так». Більш того, позиція захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення спростовується і зафіксованим фактом намагання останнього «домовитись» з працівниками поліції, на що останнього було попереджено про кримінальну відповідальність щодо вчинення зазначених дій. Такі дії зафіксовані засобами відеозапису та відповідають вимогам ч.2 та 3 ст. 266 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як слідує з переглянутого відеозапису до протоколу, поліцейськими було дотримано вимоги визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлений діючим законодавством. Жодного тиску працівниками поліції здійснено не було. Будь-яких порушень вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, судом у діях працівників поліції не встановлено.

З приводу посилання захисника на те, що письмові пояснення свідків не містять прізвища особи, яка перебувала за кермом, а лише опис такої особи, суд зазначає, що такі свідки не є знайомими ОСОБА_1 , а тому і не могли знати прізвище особи, яка «06.05.2023 о 17:00 год. за кермом автомобіля Джилі, д.н.з. НОМЕР_1 , на великій швидкості їхала по вул. Алексєєва, 84..». З відеозапису слідує, що такі особи були присутні під час складання протоколу, вказують саме на ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, письмові пояснення пишуть самостійно, крім того, один з них і викликав патрульних поліцейський, про що зазначає у своїх поясненнях, а тому суд розцінює їх як належні та допустимі докази, підстави для сумніву у суду відсутні.

Щодо тверджень ОСОБА_1 та його захисника про те, що на відео не зафіксовано факту керування автомобілем ні ОСОБА_1 , ні іншою особою, то суд вважати обґрунтованими їх не може, оскільки як вбачається з дослідженого відеозапису, ОСОБА_1 не заперечує факту керування, добровільно проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», при цьому не повідомляє працівників поліції про те, що він не є водієм. Крім цього, на відеозаписі на запитання поліцейського ОСОБА_1 не заперечував факту керування, сам зазначав, що зупинився ж, погодився пройти огляд на місці зупинки і не заперечував щодо отриманих результатів. Той факт, що у справі відсутній відеозапис з моментом керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не спростовує висновків суду, оскільки підтверджується сукупністю наведених доказів, зокрема й поясненнями свідків, що маються як у матеріалах справи так і зафіксовані на відеозаписі.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Тобто, докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду надані не були.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Належних доказів того, що ОСОБА_1 дійсно є військовослужбовцем ЗСУ, як про це зазначено у протоколі, суду надані не були, а тому суд не знаходить підстав для звільнення того від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь