Справа № 465/678/23 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 33/811/1872/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Карпінської О.Б. на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2023 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 26 січня 2023 року о 05:40 год. на вул. Стрийській,138, а у м. Львові, керував транспортним засобом «Сітроен Джампі», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку, у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу №000192 від 26.01.2023. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Своїми діями порушив п.2.9 а ПДР.

На постанову судді захисник Карпінська О.Б. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити на підстав п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про причини зупинки ОСОБА_1 , відеозапис є недопустимим доказом, оскільки запис є фрагментарним, не дає можливості встановити дійсну хронологію подій, а протокол не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , його захисник Карпінська О.Б., будучи повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, жодного разу у судове засідання не з`явились.

Так судове засідання призначалось судом апеляційної інстанції на 09:45 год. 17 січня 2024 року, однак ОСОБА_1 , його захисник Карпінська О.Б. у судове засідання не з`явились, причини неявки апеляційному суду не повідомили. Судове засідання було відкладено на 12:00 год. 02.02.2024.

02.02.2024 ОСОБА_1 , захисник Карпінська О.Б. у судове засідання не прибули, захисник Карпінська О.Б. подала клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання було задоволено, судове засідання відкладено на 10:15 год. 16.02.2024.

Проте 16 лютого 2024 року ОСОБА_1 , захисник Карпінська О.Б. не з`явились у судове засідання, причини неявки апеляційному суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , захисники Карпінська М.Я., будучи належним чином та завчасно повідомлені про час та місце судового розгляду, до апеляційного суду не прибули, причини неявки не повідомили.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ні ОСОБА_1 , ні його захисник Карпінська О.Б. не виявили належної зацікавленості у розгляді справи та не з`являлись до апеляційного суду. Незацікавленість з розгляду своєї апеляційної скарги свідчить про зловживання учасниками справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі ОСОБА_1 , та його захисника Карпінської О.Б. не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому що суд розцінює такі дії ОСОБА_1 та захисника Карпінської О.Б. зловживання учасником справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 26.01.2023 серії ААД № 362821 (а.с.1);

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських відповідно до якого ОСОБА_1 був зупинений іншим екіпажем поліції, коли на місце прибув екіпаж ОСОБА_2 , якому поліцейська повідомила, що у неї розрядилась нагрудна відеокамера та попросила їх здійснювати відеозапис. У ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд у медичному закладі на стан сп`яніння. Саме екіпаж поліцейського Ващишина В.В. і доставив ОСОБА_1 до медичного закладу. В медичному закладі ОСОБА_1 пройшов огляд за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 2);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000192 від 26.01.2023 з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 3);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС № 6457952 відповідно до якого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться в закладі охорони здоров`я, згідно з п.12 розділу «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу з метою огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння. У медичному закладі лікарем проведено огляд, за результатами дослідження якого визначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння та складено відповідний висновок, який не викликає сумнівів у його достовірності.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників медичного закладу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не є безперервним, на такому не зафіксовано повного проведення огляду є безпідставним, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи захисника з приводу відсутності відомостей про причини зупинки, оскільки в екіпажу, який здійснив зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , була розряджена нагрудна відеокамера, що підтверджується наявним відеозаписом з нагрудних камер іншого екіпажу поліції.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від відповідальності за порушення вимог п. 2.9а ПДР.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Карпінської О.Б. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах