ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/203/24 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює в ДСНС в Запорізькій області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду, 06 грудня 2023 року о 20:00 годині у м.Запоріжжя, на вул.Іванова, 81А, пішохід ОСОБА_1 , переходив вул.Іванова поза межами пішохідного переходу, внаслідок чого водій автомобіля SKODA НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 наїхав на пішохода. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.п.4.7, 4.14б Правил дорожнього руху України, автомобіль зазнав пошкоджень із матеріальними збитками, за що передбачена відповідальність згідно зі ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що судом першої інстанції було надано неправильну оцінку доказам, не взято до уваги пояснення та не допитано свідків дорожньо-транспортної пригоди.

Зауважує, що пояснення, які були надані ним під час складання протоколу, були написані капітаном поліції ОСОБА_3 не в повній мірі, які могли б охарактеризувати вказану ситуацію, та частково не відповідають вищевказаним обставинам.

Вказує, що під час відібрання в нього пояснень, він повідомив поліцейського, що перед тим, як вийти на проїжджу частину, він переконався, що автомобілів на ній не було, і зробивши декілька кроків, по проїжджій частині у напрямку протилежної сторони, він побачив зліва від себе світло фар автомобіля, яке дуже швидко почало наближатися, після чого отримав сильний удар в тазову частину. Він навіть не встиг зреагувати через те, що автомобіль наблизився дуже швидко та їхав на великій швидкості.

Звертає увагу, що відповідно до замірів, зроблених ним на сайті карти Googlе, відстань від початку можливої зони видимості автомобіля SKODA д.н.з. НОМЕР_1 , для пішохода (місця наїзду) складає орієнтовно 31 метр. Після того, як автомобіль SKODA д.н.з. НОМЕР_1 виїхав у зону видимості по вул.Іванова і збив його, пройшло не більше 1-2 секунди. Якщо б автомобіль SKODA д.н.з. НОМЕР_1 рухався з тією швидкістю, яка зазначена в поясненнях водія вказаного автомобіля ОСОБА_2 , а саме, 50 км за годину, то вказану відстань він проїхав за 3-4 секунди, а цього часу достатньо для того, щоб побачити пішохода та зупинитися чи об`їхати. Однак, водій почав лиш гальмувати після того як збив його, що свідчить про орієнтовну швидкість близько в 85-90 км/год., що є перевищенням швидкості на цьому напрямку.

Посилається на те, що він при переході вказаної дороги керувався пунктом 4.8 ПДР, в зоні видимості не було переходу, а також перехрестя, дорога мала лише дві полоси, дорогу добре видно, упевнившись у відсутності небезпеки, він переходив дорогу під прямим кутом.

Наголошує на тому, що відеозапис до матеріалів справи не долучений, пояснення у ОСОБА_4 не відібрані.

Також, зазначає, що службовою особою, яка складала відповідний адміністративний протокол, в схемі ДТП не вказано орієнтири прив`язок, не вказано сліди гальмування, не вказано розміщення уламків скла, не вказано координати місця зіткнення (наїзду), а також не вказано розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху.

Окрім цього, зауважує, що на схемі місця ДТП також не зазначені знаки пріоритету, місце зіткнення та гальмівний шлях.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №511015 від 06 грудня 2023 року зазначено, що 06 грудня 2023 року о 20:00 годині у м.Запоріжжя, на вул.Іванова, 81А, пішохід ОСОБА_1 , переходив вул.Іванова поза межами пішохідного переходу, внаслідок чого, водій автомобіля SKODA НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 наїхав на пішохода. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.п.4.7, 4.14б Правил дорожнього руху України, автомобіль зазнав пошкоджень із матеріальними збитками, за що передбачена відповідальність згідно зі ст.124 КУпАП.

Згідно з п.4.7 Правил дорожнього руху України, пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Відповідно до п.4.14 «б» Правил дорожнього руху України, пішоходам забороняється раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №19 грудня 2008 року №18 Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», пункт 26 викладено в такі редакції: «Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (80731-10), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередньо участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху».

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ОСОБА_1 , будучи пішоходом, є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Дослідивши наявні докази, суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в повному обсязі підтверджена:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №511015 від 06 грудня 2023 року, яким зафіксовано факт порушення пішоходом ОСОБА_1 пунктів 4.7, 4.14(б) ПДР України, що призвело до ДТП та пошкодження транспортного засобу SKODA з д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 ;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 грудня 2023 року;

- письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- фотокартками з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими під час оформлення адміністративного матеріалу, останній зазначив, що 06 грудня 2023 року приблизно о 20 год. 00 хв. перебуваючи в Шевченківському районі та переходячи вул.Іванова біля буд.81А поза межами пішохідного переходу, він, не переконався, що це буде безпечно, вийшов на проїзду частину в результаті чого допустив на себе наїзд автомобіля SKODA НОМЕР_1 .

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наданими під час оформлення адміністративного матеріалу, він, 06 грудня 2023 року рухаючись по вул.Іванова від «Сільпо» в бік пр.Моторобудівників, рухався зі швидкістю 50 км/год., наближаючись до світлофору напроти буд.81А по вул.Іванова, рухався на дозволений сигнал світлофора (зелений), в цей час різко вийшов на проїзну частину з неосвітленого боку (від буд.81А) пішохід, намагаючись уникнути зіткнення та наїзду прийняв усі міри. Вийшовши з авто на проїзну частину, він, виявив чоловіка 50-55 років, зростом 180 см., вдягнений в усе чорне без світло відбиваючих елементів. Вказаний чоловік знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння. При ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає.

Як убачається з оскаржуваної постанови суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що переходив вулицю в забороненому місці, проте був впевнений у безпеці своїх дій.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що він переходив дорогу під прямим кутом в темний період часу. З ліва жодних транспортних засобів не було. В зоні його видимості поруч пішохідних переходів також не було. Окрім цього, при дослідженні схеми місця ДТП ОСОБА_1 зазначив, що місце наїзду, яке відображено на схемі ДТП, відповідає дійсності та фактичним обставинам справи. На запитання суду, хто такий свідок ОСОБА_4 , на якого міститься посилання в апеляційній скарзі, апелянт зазначив, що не знає, що це за особа, вказав, що в протоколі у відповідній графі було зазначено ОСОБА_4 та через нерозбірливий почерк він не зміг розібрати прізвище. Також не заперечував, що у водія транспортного засобу, який на нього наїхав, було пошкоджено дзеркало. Тілесних ушкоджень в нього не було.

Потерпілий ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду справи заперечував проти доводів апеляційної скарги та зазначив, що доводи ОСОБА_5 про те, що він ( ОСОБА_2 ) рухався зі швидкістю 80-90 км./год. є неправдивими, оскільки там йде залізничний переїзд і їхати з такою швидкість неможливо. Він рухався зі швидкістю, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення. Коли він побачив пішохода, він почав термозити і дав трішки правіше. Пішохід побачив його транспортний засіб та відстрибнув назад. Його транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Ремонтувати транспортний засіб за свій рахунок він не бажає. Він подавав клопотання під час розгляду справи в суді першої інстанції щодо вартості запчастин на транспортний засіб. З цивільним позовом не звертався. Він рухався зі швидкістю 50-55 км./год. На якій відстані побачив пішохода, вже не пам`ятає, можливо за 10-15 метрів. Він вживав заходи гальмування. Пішохода побачив на самій проїзній частині вже в процесі руху. Як пішохід розпочинав перехід дороги, не бачив. Пішохід переходив проїзну частину поза межами пішохідного переходу. Він намагався його об`їхати з правої сторони, але пішохід відстрибнув назад і він його зачепив дзеркалом свого автомобіля.

Проаналізувавши досліджені докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , та заявлені ним при апеляційному розгляді справи, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції було надано неправильну оцінку доказам, не взято до уваги пояснення та не допитано свідків дорожньо-транспортної пригоди, є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної постанови.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв показання ОСОБА_1 та його версію події, як такі, що спростовуються наявними в справі доказами.

В свою чергу, показання потерпілого ОСОБА_2 повністю узгоджуються з доданими до протоколу доказами, в т.ч. зі Схемою місця ДТП та фототаблицею.

Суд апеляційної інстанції вважає, що сукупністю досліджених доказів, на які послався суд в оскаржуваній постанові, поза розумним сумнівом підтверджується порушення п.п.4.7, 4.14б Правил дорожнього руху України, допущені пішоходом ОСОБА_1 , які перебувають у прямому причинному зв`язку з подією ДТП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Розташування автомобіля після ДТП, пошкодження, які отримав автомобіль SKODA з д.н.з. НОМЕР_1 у наслідок ДТП, які зафіксовані на Схемі ДТП, підтверджують показання потерпілого ОСОБА_2 щодо обстановки та обставин ДТП, відповідно, підтверджують відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 грудня 2023 року в цілому відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395 та складена поліцейським у присутності учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як вказано вище, відомості про пошкодження, які отримав автомобіль SKODA з д.н.з. НОМЕР_1 при ДТП, також зафіксовані у схемі, зокрема зазначено, що у автомобіля «SKODA» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , пошкоджено ліве дзеркало заднього бачення, вм`ятина заднього лівого крила.

Схема ДТП істотних недоліків немає, проте має всі необхідні для розгляду справи відомості, а доводи апелянта про протилежне спростовуються змістом самої Схеми. Відомості про пошкодження, які отримав транспортний засіб SKODA з д.н.з. НОМЕР_1 , а також інші відомості, відображені у Схемі - напрямок руху транспортного засобу SKODA з д.н.з. НОМЕР_1 , напрямок руху пішохода та місце наїзду, узгоджуються з висновками суду першої інстанції щодо обстановки та обставин ДТП.

Більше того, при апеляційному розгляді справи учасники ДТП підтвердили, що місце наїзду, яке відображене на схемі ДТП від 06 грудня 2023 року, відповідає дійсності та фактичним обставинам ДТП.

Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції, витребування будь-якої додаткової інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 не було заявлено.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Разом з цим, з наявних в справі матеріалів порушень з боку працівників поліції під час оформлення адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 не встановлено, а доводи останнього про протилежне нічим не підтверджуються та суперечать матеріалам справи.

Відповідно, і твердження апелянта щодо перевищення швидкості руху транспортного засобу під керуванням потерпілого ОСОБА_2 , нічим не підтверджені.

Окрім того, питання щодо наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення не є предметом перевірки у цій справі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 і саме діям останнього судом першої інстанції надано оцінку.

Надана апелянтом в якості доказів роздруківка карти із сайту Googlе також не спростовує вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.

Посилання апелянта про те, що до матеріалів справи не долучений відеозапис, жодним чином не впливає на законність прийнятого судом рішення, з огляду і на те, що жодних об`єктивних даних, які б вказували на існування відеозапису вищевказаної ДТП немає.

Доводи апелянта про те, що не були відібрані пояснення у ОСОБА_4 , не є слушними, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні жодні відомості про наявність такого свідка в цій справі.

В той же час, як було встановлено в ході апеляційного розгляду, ОСОБА_1 повідомив, що помилково зазначив ОСОБА_4 , не розібравши почерку у відповідній графі протоколу, де зазначено прізвище потерпілого ОСОБА_2 .

Отже, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на досліджених доказах, які суд належним чином проаналізував та надав цим доказам правильну оцінку, належним чином вмотивувавши свої висновки.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева