Номер провадження 3/754/4810/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Соловйов О.Л., при секретарі судових засідань Скляренко А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу адміністративної практики УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «Альпіна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №824809 від 16.08.2024, водій ОСОБА_1 16.08.2024 о 15:22 год. в м.Києві по вул. О.Бальзака,24 керуючи автомобілем Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з житлової зони не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав дорогу автомобілю MAN номерний знак НОМЕР_2 , що рухався по ній, внаслідок чого відбулось зіткнення ТЗ. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. «б» п.2.3, 10.2 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, категорично заперечив та пояснив, що виїжджаючи з прилеглої території на проїжджу частину вулиці О.Бальзака у м. Києві, мав намір здійснити поворот ліворуч у бік вул. Каштанової. Зупинившись перед краєм проїжджої частини, з урахуванням щільності транспортного потоку став очікувати можливості безпечно здійснити маневр - поворот ліворуч. Легковий автомобіль червоного кольору, який наближувався до нього з лівого боку, рухаючись вул. О.Бальзака в сторону вул. Р. Рейгана загальмував, надаючи перевагу у русі для здійснення маневру. Розраховуючи, що транспортні засоби, які рухаються позаду червоного автомобіля загальмують через створення перешкоди, почав рух виїжджаючи на вул. О Бальзака. Переконавшись у відсутності ТЗ, які б наближувались з правової сторони, продовжив рух у заданому напрямку. При перетині умовної осьової лінії, що розділяє транспортні потоки в обидва напрямки, відбулось зіткнення з вантажним автомобілем MAN, який виїхав на зустрічну смугу оминаючи перешкоду у вигляді червоного автомобіля, що зупинився на проїжджій частині. З огляду на викладене, водій ОСОБА_1 стверджує, що контакт ТЗ відбувся на полосі зустрічного транспорту, з вини водія ОСОБА_2 , який через перевищення швидкості та недотримання безпечної дистанції, припустив безпідставний виїзд на зустрічну полосу.

Інший учасник ДТП - водій ОСОБА_2 визнав наявність на проїжджій частині легкового автомобіля червоного кольору, який рухаючись попереду почав пригальмовувати, зникнувши з поля зору робочого місця водія автомобіля MAN. Продовжуючи рух ближче до суцільної смуги, що розділяє зустрічні транспортні потоки зі швидкістю 50-55 км/год на віддані 5 метрів побачив автомобіль Volkswagen Passat, який виїжджав з прилеглої території. Через створення небезпеки для подальшого руху, застосував екстрене гальмування та виїхав на зустрічну смугу намагаючись уникнути ДТП. Наполягає, що червоний автомобіль розташовуючись на суміжній смузі у попутному напрямку з правого боку не створював перешкод для його подальшого руху, а тому водій Volkswagen Passat повинен був поступитись йому дорогою. Зіткнення відбулось на його смузі руху, незважаючи на частковий виїзд автомобіля на зустрічну смугу.

Допитана в судовому засіданні, в якості свідка - пасажирка автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_3 суду показала, що перебувала на передньому пасажирському сидінні. При виїзді на проїжджу частину вул. О. Бальзака, водій-жінка легкового автомобіля червоного кольору рухаючись у транспортному потоці, проявила ввічливість загальмувавши посередні проїжджої частини, тим самим зупиняючи транспортний потік, чим надала можливість здійснити виїзд з прилягаючої території. Здійснюючи поворот ліворуч, водій ОСОБА_1 перетнув обидні смуги в попутному напрямку, після чого відбулось зіткнення та його автомобіль відштовхнуло назад.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та покази інших учасників даної ДТП, дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). При вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП судом має бути з`ясовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між виникненням даної ДТП, порушенням ПДР особою та наслідками, які настали, а саме: пошкодженням транспортних засобів.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Досліджені в судовому засіданні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 824809 від 16.08.2024, схема місця ДТП, яка сталася 16.08.2024, не доводять беззаперечно та поза розумним сумнівом факту порушення ОСОБА_1 п.п. «б» п.2.3, 10.2 ПДР та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як і пояснення водіїв.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «б» п.2.3, 10.2 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Водночас суд звертає увагу, що п.10.2 ПДР регламентує початок руху та зміну його напрямку, де «виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній…». Підпункт «б» п.2.3 ПДР містить загальні вимоги «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», що взагалі не має відношення до обставин даної ДТП та до дій водія ОСОБА_1 , в даному випадку.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД №824810 від 16.08.2024 складеного відносно водія автомобіля MAN ОСОБА_2 , через не обрання безпечної швидкості руху, невжиття заходів для зниження швидкості при виникненні небезпеки для руху, та недотриманні безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, інкриміновано порушення п.12.1,12.3,13.3 ПДР.

Аналізуючи свідчення учасників аварії у порівнянні зі долученою схемою місця ДТП, слід дійти до висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія ОСОБА_1 із настанням ДТП. Так, відповідно до п.1.3 ПДР «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими». Керуючись зазначеним пунктом, невстановлений водій червоного автомобіля, надав перевагу в русі водію ОСОБА_1 для безпечного здійснення маневру пов`язаного із виїздом на проїжджу частину із прилеглої території. Останній, сподіваючись на неухильне виконання вимог іншими учасниками дорожнього руху, з метою забезпечення безпеки руху, як це декларовано у зазначеному пункту ПДР, почав рух. Виникнення небезпеки у вигляді руху вантажного ТЗ зустрічною смугою, не було обумовлено дорожньою обстановкою. Перебування останнього в стані аварійної обстановки, викликає обґрунтований сумнів, оскільки зупинка легкового автомобіля, що здійснював рух попереду, не було в умовах екстреного гальмування, що б обумовило виїзд вантажного автомобіля на зустрічну смугу. Твердження ОСОБА_2 про виїзд автомобіля Volkswagen Passat на проїжджу частину на відстані 5 метрів, з огляду на заявлену швидкість автомобіля MAN на рівні 50-55 км/год та ширину проїжджої частини до місця зіткнення - 5,7м, є очевидно викривленими, оскільки зіткнення і такому випадку маловірогідне. З огляду на контакт транспортних засобів: передньою частиною автомобіля Volkswagen Passat із передньою-правовою боковою поверхнею вантажного автомобіля MAN; зафіксоване розташування транспортних засобів на проїжджій частині після ДТП, слід дійти висновку, що визначене працівниками поліції місце зіткнення не відповідає дійсності. Оскільки за схемою ДТП, розташування задньої осі вантажного автомобіля на відстані 1,13м від осьової лінії на зустрічній смузі руху, за визначеним місцем зіткнення на відстані 0,6 м від осьової лінії зустрічного напрямку руху, виключає можливість майже паралельного розташування вантажного автомобіля на проїжджій частині по відношенню до осьової лінії на відстані 3,7 м від місця зіткнення.

За даних дорожніх умов водій автомобіля Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 діяв у відповідності до вимог п. 10.2. ПДР та, належним чином їх виконував, почавши рух з прилеглої території у маневрі - повороту ліворуч. Зазначений рух не створював перешкоди, для руху транспортних засобів, що рухались вул.О. Бальзака у напрямку вул.Р.Рейгана у м. Києві, оскільки їх подальший рух був заблокований червоним автомобілем, наявність якого на проїжджій частині визнали всі учасники ДТП. Твердження водія ОСОБА_2 про розташування вказаного автомобіля у крайній правій смузі попутного напрямку, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать вимогам п.11.2 ПДР України, які зобов`язують водіїв «рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини» та унеможливлювало б жест «ввічливості» з боку водія червоного автомобіля, щодо поступкою дорогою.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відтак встановлені у судовому засіданні у даній справі про адміністративне правопорушення усі її обставини в їх сукупності, дають підстави дійти висновку, що матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124КУпАП та їх аргументація у цілому не доводять вини «поза розумним сумнівом» у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи обставини справи, керуючись ст. 7, 247, 251-252, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя О. Соловйов