Провадження 3/557/192/2024
Справа 557/130/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року с-ще Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Петрука О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої вишивальником ФОП « ОСОБА_2 », проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 січня 2024 року о 21 год. 38 хв. на вул. Центральна, 3А в с. Горбаків, керувала транспортним засобом «Mercedes-Benz 307D», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcоtest 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовилась.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

14 березня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшли письмові заперечення, у яких остання провадження в адміністративній справі щодо себе просила закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування наданих заперечень остання вказала на невідповідність висновку посадової особи органу поліції, викладеного у протокові про адміністративне правопорушення, фактичним обставинам події, а також на неповноту адміністративного провадження, зокрема у протоколі відсутні дані щодо присутніх свідків та їх підписи, назва газоаналізатора в протоколі нечітка, запис часу події не відповідає дійсності, окрім того вона не відмовлялася від проходження огляду у медичному закладі, а працівники поліції відмовились туди її везти. Також ОСОБА_1 звернула увагу на те, що працівники поліції фактично «спровокували» складання протоколу за ст. 130 КУпАП та її поведінку, як водія через наступне: обставини зупинки та складання протоколів зафіксовано двома боді-камерами, загальний час зупинки з моменту зупинки та оголошення другого протоколу складає 02 год. 04 хв., працівниками поліції допущено порушення щодо безперервного фіксування події та складання протоколу відносно водія, окрім того працівниками поліції було вчинено фізичний та психологічний тиск на неї, зокрема її тримали більше двох годин на вулиці при температурі -4, -7 градусів морозу, відмовили їй перед поїздкою до медичного закладу заїхати до її будинку, де була неповнолітня дитини, щоб заспокоїти таку. На переконання ОСОБА_1 , долучені до матеріалів справи відеозаписи не можуть бути належними та допустимими доказами по справі, оскільки такі не є безперервними, окрім того поліцейським не було повідомлено про проведення зйомки на відео.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення у судовому засіданні не визнала, вказала на те, що не вживає за станом здоров`я алкогольних напоїв. Пояснила, що керувала автомобілем та була зупинена працівниками поліції за порушення вимог дорожнього знаку. На пропозицію поліцейських пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора відмовилась, так як мала підозру щодо можливої фальсифікації останніми результатів огляду, водночас категоричної відмови від проходження огляду у медичному закладі не висловлювала, готова була їхати на огляд і навіть на другий день. ОСОБА_1 зазначила, що спочатку дійсно на емоціях машинально відмовилася від проходження огляду у медичному закладі, так як перебувала у стресовій ситуації, що пов`язана з перебуванням чоловіка у зоні бойових дій та провокативними діями поліцейських, які вчинялися ними з метою добитися її відмови від проходження огляду. Окремо остання звернула увагу на те, що при оформленні адміністративних матеріалів вона була спокійна та врівноважена, мала бажання як найшвидше повернутися додому, де залишила дитину, однак її протримали на морозі більше двох годин, не забезпечили право на захист, огляд у присутності свідків, яких залучено не було, та доставку до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, так як категоричної відмови від його проходження вона не висловлювала, окрім того її не відсторонили від керування.

Захисник Петрук О.В. у судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки, мотивувавши таку аргументами, які є аналогічними зазначеним останньою як у письмових запереченнях, так і у судовому засіданні. Окремо звернув увагу на грубі порушення працівниками поліції при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 вимог відповідної Інструкції, з приводу чого планують звернутися у відповідні контролюючі органи. На переконання захисника, саме статистика надихнула працівників поліції на те, що б скласти ще один протокол, у зв`язку з чим мав місце психологічний тиск на його довірительку.

Заслухавши ОСОБА_1 , її захисника та свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України від 30 червня 1993 року №3353-XII «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог цього пункту Правил передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогоьного сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама по собі відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення та має наслідком адміністративну відповідальність.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачена ст. 266 КУпАП та детально регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Згідно положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Згідно п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 8 Порядку визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведеного слідує висновок, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення.

Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу, серед яких, є право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 (далі - Інструкція №1376).

Інструкцією №1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності, а положення Інструкції №1452/735 та Порядку №1103 - підстави та правила проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, у встановленому порядку.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість останньої стверджується даними наступних досліджених у судовому засіданні доказів:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №549748 від 21 січня 2024 року, в якому зазначено про факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, які в розумінні п. 3 розділу І, п.п. 1, 9 розділу ІІ Інструкції №1452/735, є безпосередніми підставами для проведення огляду, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а також про факт відмови останньої від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку;

-акта огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21 січня 2024 року, з якого вбачається, що огляд проведений, у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, в графі «Результати огляду на стан сп`яніння» зазначено, що ОСОБА_1 «від проходження відмовилась»;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 січня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 направлено в заклад охорони здоров`я, в зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. В графі «Огляд проводився за допомогою» та «Результати огляду» вказано - «від проходження огляду відмовилася»;

-постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1288691 від 21 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

-зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №549748 про відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 , яке містить запис про те, що остання зі змістом зобов`язання ознайомлена, від підпису відмовилась;

-матеріалів відеофіксації, якими зафіксовані відображені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Так, із досліджених матеріалів справи суддею установлено, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом за обставин зазначених у протоколі та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Така відмова поліцейськими була зафіксована із застосуванням технічних засобів відеозапису, а тому потреби у залученні двох свідків, на чому акцентувала увагу сторона захисту, відповідно до положень ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку не було.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що у діях працівників поліції має місце провокація на відмову від проходження огляду, то суддею зазначається наступне.

КУпАП не містить визначення поняття провокація, як і в цілому національне законодавство, натомість Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зробив дефініцію такого поняття та критерії для розмежування законних дій співробітників поліції від провокації до вчинення злочину.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є ряд критеріїв.

Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Під пасивною поведінкою ЄСПЛ розуміє відсутність будь-яких активних дій, які б спонукали потенційного підозрюваного вчинити злочин.

Таким чином, у разі виявлення за матеріалами кримінального провадження ознак, притаманних провокації злочину правоохоронними органами, суд у судовому засіданні має це перевірити шляхом дослідження відповідних обставин і лише після цього зробити висновок щодо наявності (відсутності) такого факту і, як наслідок, щодо належності, допустимості й достатності доказів у справі для прийняття відповідного процесуального рішення.

При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним встановленням обставин можливого скоєння злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори: наявність підстав для проведення відповідних заходів; роль співробітників правоохоронних органів в скоєнні злочину.

Таким чином, потрібно взяти до уваги наступні обставини: підставу для зупинки; поведінку працівника поліції; ознаки сп`яніння водія; дії водія щодо пропозиції працівника поліції пройти огляд на встановлення стану сп`яніння.

Так, із досліджених доказів убачається, що водія ОСОБА_1 21 січня 2024 року о 21 годині 38 хвилин на вул. Центральна, 3А в с. Горбаків працівниками поліції було зупинено за порушення вимог п. 8.4 Правил дорожнього руху, після зупинки під час спілкування з поліцейськими у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що останню було повідомлено, названо такі ознаки та запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки із використанням поліцейським спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, на що остання відмовилась, повідомила, що не хоче проходити огляд. У подальшому на повторну пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора ОСОБА_1 вказала «…пишіть, що відмовилась», на повторне запитання поліцейського «…чи будете їхати у медичний заклад?» повідомила - «…завтра поїду», на що їй поліцейським було роз`яснено, що їхати необхідно зараз разом з працівниками поліції, однак ОСОБА_1 в черговий раз висловила відмову, зазначила, що їй немає часу коли їхати, так як вже пізно, а у неї сама дитина вдома. Не отримавши згоди поліцейських заїхати додому до дитини перед поїздкою до лікарні, ОСОБА_1 повідомила «…ну тоді я не їду». У подальшому відносно ОСОБА_1 поліцейським Денисюком В.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено ознаки сп`яніння водія і її дії щодо ухилення від огляду та оголошено такий останній. При цьому, як убачається з матеріалів відеофіксації, інспектором поліції ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про відсторонення від керування транспортним засобом.

Таким чином, судом не встановлено того, що поліцейські своїми активними діями провокували водія ОСОБА_1 до прийняття останньою рішення про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак доводи останньої з даного приводу є неспроможними. Рішення про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було прийнято свідомо ОСОБА_1 без будь-якого тиску. Остання, будучи водієм та маючи відповідне посвідчення водія, обізнана з Правилами дорожнього руху, зокрема з пунктом 2.5, який зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому, відмовляючись від проходження такого огляду, має нести юридичну відповідальність.

Водночас, зважаючи на твердження сторони захисту щодо неправомірності дій поліцейських при оформленні відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів, суддя звертає увагу на те, що матеріали провадження не містять відомостей щодо оскарження таких дій працівників поліції, як і не містять результатів такого оскарження.

Суддею також відхиляються доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах справи безперервного відеозапису та порушення правил відеофіксації. Критично оцінюючи доводи з даного приводу, суддею зауважується на тому, що відеозапис містить достатньо даних для встановлення усіх важливих обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею взято до уваги те, що досліджені матеріали відеофіксації відносяться до обставин події за участю ОСОБА_1 , що ні нею, ні її захисником не заперечувалось у судовому засіданні, на них зафіксовані обставини зазначені у протоколі, тому такі відеофайли оцінюються у сукупності із дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

З огляду на встановлені обставини, суддею відхиляються і решта аргументів ОСОБА_1 з приводу її невинуватості у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, які спростовуються дослідженими доказами, і розцінюються, як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

У даному випадку суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень пунктів 1.3 та 2.5 Правил дорожнього руху водій ОСОБА_1 зобов`язана була на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, однак від проходження такого огляду відмовилась, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням поліцейським спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, тому вважаю, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суддею зауважується на тому, що об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння в ході дослідження доказів не встановлено. Доводи ОСОБА_1 про те, що вона була обмежена у часі, так як у дома залишилась дитина, вказаних висновків суду не спростовують з огляду, в тому числі, на незначну віддаленість закладу охорони здоров`я від місця її зупинки, що зі слів захисника складає приблизно до 3,5 км.

Суддею також відхиляються пояснення свідка ОСОБА_3 , який повністю підтвердив позицію ОСОБА_1 , зайняту нею у судовому засіданні, оскільки такі також спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Як неналежний доказ відхиляється суддею рапорт чергового органу поліції, який долучений до протоколу, та надана стороною захисту довідка про стан погоди на 21 січня 2024 року.

Оцінюючи надані стороною захисту такі докази, як витяги з електронного реєстру листків непрацездатності та копія епікризу ОСОБА_1 , довідка старости сільської ради № 264 від 22 лютого 2024 року, копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 , копія трудової книжки ОСОБА_1 , копія довідки №134 від 21 лютого 2024 року про перебування чоловіка ОСОБА_5 на військовій службі, суддею звертається увага на те, що такі обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення не спростовують, а дані, які містяться в означених документах та характеризують особу правопорушника підлягають врахуванню при накладенні стягнення.

Враховуючи наведене вище, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, те, що її дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, вважаю за можливе притягнути останню до адміністративної відповідальності та з метою її виховання та запобігання вчиненню нею нових правопорушень, призначити їй покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З даних довідки інспектора СРПП ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Костюрець О. вбачається, що ОСОБА_6 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувалася, посвідчення водія серія НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати щодо неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, та підлягає зарахуванню на рахунок UA0017001, отримувач коштів ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 18 березня 2024 року.

Суддя Ю.В.Оленич