Справа № 3/714/45/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2024 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Єфтемій С.М., за участю захисника Козачук С.А.,

розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

мешканця

АДРЕСА_1 ,

не працюючого

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 січня 2024 року, ОСОБА_1 того дня, о 00 год. 05 хв., був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» відділу прикордонної службу «Герца», в напрямку 887 прикордонного знаку, що на території Герцаївської ОТГ на відстані 4500 метрів до лінії державного кордону України за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з України в Румунію, чим вчинив дії, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що 05 січня 2024 року він подзвонив знайомому ОСОБА_2 аби забрати його з м. Герца. По прибуттю останнього він сів до його автомобіля та направилися в напрямку с. Хряцька Чернівецького району, тобто слідували до дому. На виїзді з м.Герца, на перехресті с. Тернавка с. Дяківці, на блокпосту їх було зупинено працівниками прикордонної служби, на вимогу яких вони пред`явили паспорта громадина України та пояснили шлях слідування. Однак, їх пояснення до уваги не було прийнято, їх було затримано, доставлено до прикордонного загину де його протримали до ранку наступного дня та склали відповідний адміністративний протокол за нібито спробу незаконного перетину державного кордону. З посиланням на те, що він не мав жодного умислу, чи то наміру перетнути кордон, просив закрити справу через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Козачук С.А. в судовому засіданні з посиланням на відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого 1 ст. 204-1 КпАП України, просив з на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України закрити провадження щодо останньої за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зокрема, як у письмовому запереченні поданому суду та у судовому засіданні захисником зазначено, що ОСОБА_1 наміру перетинати кордон не мав та останнього було затримано на дорозі загального значення, на шляху слідування до дому.

Заслухавши думку захисника, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності допитавши свідка ОСОБА_2 та дослідивши письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно змісту ст. 204-1 КУпАП перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення

Отже, диспозицією даної статті передбачено адміністративну відповідальності за вчинення умисних дій, спрямованих на незаконне перетинання державного кордону України.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України. Тому, при визначенні складу цього адміністративного правопорушення є необхідним визначення чи перетнула особа або вчинила спробу перетнути державний кордон України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Тобто, слід встановити й об`єктивну сторону даного правопорушення, як обоз яковий елемент складу правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №1306601 від 06 січня 2024 року, ОСОБА_1 був затриманий того дня о 00год. 05 прикордонним нарядом «Контрольний пост» відділу прикордонної службу «Герца», на відстані 4500 метрів до лінії державного кордону України, в напрямку 887 прикордонного знаку, за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з України в Румунію.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 суду підтвердив покази ОСОБА_1 , що 05 січня 2024 року близько 19 год., на автомобілі під його керуванням вини направилися з м. Герца в напрямку с. Хряцька Чернівецького району, тобто слідували додому. На виїзді з м. Герца їх було зупинено працівниками прикордонної служби, на вимогу яких вони пред`явили документи що посвідчують їх особу, а також пояснили шлях слідування. Їх пояснення до уваги не було прийнято та за вказівкою одного з працівників прикордонної служби, ОСОБА_1 пересів до їх службового автомобіля, а до нього сіли двоє працівників прикордонної служби та разом приїхали до прикордонного загону, де після бесіди з ним його відпустили приблизно о 22 год., а ОСОБА_1 відпустили на ранок наступного дня.

Оцінюючи вищенаведені докази у їх сукупності, зокрема обставини за яких було затримано ОСОБА_1 , а саме місце затримання - дорога загального значення та відстань від державного кордону 4500 м, з урахуванням пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то підстав стверджувати що останній мав наміру на незаконний перетин Державного кордону України, суд не знаходить.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Частиною 1 ст. 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Приймаючи до уваги, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, а доказів, які би поза розумним сумнівом доводили те, що ОСОБА_1 , дійсно мав умисел на перетинання державного кордон України з Румунією поза пунктами пропуску судом не здобуто, що у свою чергу виключає його вину, як обов`язкова ознака суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, то провадження по даній адміністративній справі відносно останнього підлягає закриттю, через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-КпАП України закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: