Справа № 526/4988/23
Провадження № 3/526/226/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 рокуГадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працює, пенсіонер, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

19 грудня 2023 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в м. Гадяч по вул. Захисників України, в кафе-барі «Магнум», вчинив дрібне хуліганство відносно ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, штовхав та вдарив останнього, при цьому тілесних ушкоджень не заподіяно.

ОСОБА_1 пояснив суду, що не визнає себе винним, а потерпілим у даній ситуації, на дані події його спровокував ОСОБА_2 , нецензурною лайкою він не висловлювався та нікого не бив.

Потерпілий ОСОБА_2 показав суду, що коли він зайшов до закладу ОСОБА_1 стояв біля барної стійки, він підійшов і запитав, чому його дружина повинна йому посміхатися, він єхидно посміхнувся, слово за слово, і в ході розмови він назвав його чортом. Згодом ОСОБА_1 викликав працівників поліції, які стали відбирати пояснення. Під час написання пояснення, в присутності працівників вдарив його по голові, наміру провокувати бійку не було. Також підтвердив, що відносно нього теж був складений протокол про адміністративне правопорушення та він притягнутий до відповідальності за хуліганство за ці ж самі події.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що працює офіціантом в барі, того вечора було багато людей, був і ОСОБА_2 з компанією. ОСОБА_1 підійшов до стійки, зробив замовлення. ОСОБА_4 зайшов і сказав на нього «чорт», вони стали перемовлятися, виражалися нецензурною лайкою. ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_1 присісти до них за стіл, на що ОСОБА_5 відмовився та викликав працівників поліції в присутності яких вони в адресу один одного висловлювалися нецензурною лайкою. Моменту штовхання та спричинення ударів не бачила, оскільки не спостерігала за ними, бо була зайнята роботою.

Свідок ОСОБА_6 повідомив суд, що того вечора вони відпочивали з ОСОБА_7 у кафе «Магнум». До кафе зайшов ОСОБА_8 і підійшов до їх столу, почав розмовляти з ОСОБА_7 та погрожувати, потім викликав поліцію. В присутності працівників поліції вдарив ОСОБА_9 по голові, коли той сидів за столиком та писав пояснення.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, який розпочинається о 18 годині 24 хвилин вбачається, що ОСОБА_8 надає пояснення працівникам поліції, ОСОБА_2 в свою чергу повідомляє працівникам поліції, що бачив «чорта», ОСОБА_8 пропонував вийти на вулицю, але він не хотів бо боявся. О 18.23 год. ОСОБА_8 наносить удари ОСОБА_10 та висловлюється нецензурною лайкою, після чого проводився збір матеріалів поліцейськими та складання протоколу.

Крім пояснень, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті оперативного чергового, письмових поясненнях очевидців даної події, відеозаписом вказаних подій та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Зібрані у справі докази та перевірені в ході судового розгляду обставини справи свідчать про те, що конфлікт виник безпричинно, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в громадському місці порушували громадський порядок, висловлювались в адресу один одного нецензурною лайкою, ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 удар по голові, що зафіксовано на відеокамеру поліцейського.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері, а також насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У правовому висновку Верховного Суду України, сформульованого в рішенні від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17кс12), дано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснено відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших протиправних дій.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей. Особа, яка здійснила дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми протиправними діями вона посягає на громадський порядок у громадському місці.

Суб`єктивна сторона правопорушення також характеризується наявністю прямого умислу, а також обов`язкової ознаки хуліганства - мотиву явної неповаги до суспільства, тобто очевидна, демонстративна зневага винного до встановлених у суспільстві правил поведінки. Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для свідків його дій. Саме мотив є відмітною рисою хуліганства, яка відрізняється від інших правопорушень тим, що:

1) вчиняється за явно несуттєвим приводом; 2) безпосередня причина конфлікту при хуліганстві у більшості випадків є внутрішньою, тобто в самому діючому суб`єкті і не викликана необхідністю ззовні (конкретною ситуацією);3) дії хулігана не завжди логічно обґрунтовані і обумовлені певними обставинами;4) спрямованість і предмет посягання хуліганських дій часто не визначені.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Зокрема, це нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Фактичні обставини справи свідчать, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спонтанно і був направлений саме на порушення громадського порядку і спокою тих громадян, які відпочивали в кафе.

Невизнання своєї вини ОСОБА_1 та заперечення будь яких обставин справи, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Постановою Гадяцького районного суду від 12.01.2024 року ОСОБА_2 притягнутий до відповідальності за ст.173 КУпАП за дії, вчинені цього ж дня, в цьому ж місці та за цих же обставин.

Виходячи з матеріалів справи, тяжкості вчиненого правопорушення, відношення до скоєного, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати стягненню у вигляді штрафу, так як саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 40-1, 173 , 221, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 85 грн.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605.60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 170 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд, строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Повний текст постанови виготовлено 19.03.2024.

Суддя: Л. В. Максименко