Номер провадження3/205/354/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2023 року ОСОБА_1 був відсутній на реєстрації у ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, чим порушив встановлені правила адміністративного нагляду. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Також, 10 листопада 2023 року о 22 годині 40 хвилину ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив встановлені правила адміністративного нагляду. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Крім цього, 21 листопада 2023 року ОСОБА_1 був відсутній на реєстрації у ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, чим порушив встановлені правила адміністративного нагляду. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

28 листопада 2023 року ОСОБА_1 був відсутній на реєстрації у ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, чим порушив встановлені правила адміністративного нагляду. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про поважність причин неприбуття до суду не надходило.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Таким чином, дотримуючись розумних строків розгляду справи, суд проводить розгляд справи у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення доходить таких висновків.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, на переконання суду провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими у справі доказами, зокрема: відомостями з протоколів про адміністративні правопорушення серій ВАД №343448 від 13.11.2023, №343456 від 15.11.2023, №343539 від 23.11.2023 та №345254 від 05.12.2023, складеними уповноваженими особми з дотриманням вимог, передбачених ст. 254 - 256 КУпАП; рапортами працівника поліції; копією ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2023; копіями розписок ОСОБА_1 ;копією постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2023.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд доходить висновку про їх належність, допустимість та достовірність, а їх кількість та взаємоузгодженість достатніми для встановлення порушення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, як порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд, враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, відповідно до яких, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу не відповідатиме характеру вчинених адміністративних правопорушень та особі правопорушника і буде недостатнім задля виконання його мети, оскільки до останнього раніше неодноразово застосовувалось вказане адміністративне стягнення, однак ОСОБА_1 продовжував систематично вчиняти адміністративні правопорушення та злісно порушувати правила адміністративного нагляду, а тому, на переконання суду, для виконання мети призначеного стягнення, у даному випадку до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту у максимальному розмірі.

Крім цього, суд враховує й положення ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Г. П. Калініченко