Єд. унік. № 243/1039/24
Провадження № 3/243/782/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2024 року

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст. 156 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 367769 від 02.02.2024 року вбачається, що 02.02.2024 року о 09-27 год., ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив продаж громадянину ОСОБА_3 алкогольних напоїв, а саме, однієї пляшки горілки на розлив, об`ємом по 0,5 л. за ціною 150,00 грн., чим порушив наказ командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 16од від 09.07.2022 року, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.156 КУпАП.

До зазначеного вище протоколу органом поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, було додано: протокол огляду речей від 02.02.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та дату судового розгляду шляхом оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", причини неявки суду не повідомила, із заявами про відкладення судового розгляду не зверталась.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи, що ОСОБА_1 достовірно був обізнаний про знаходження в суді справи про адміністративне правопорушення і повинен був проявляти зацікавленість у результатах її розгляду, однак до суду не з`явився, зацікавленості про стан справи не виявив, тому суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП та не порушує гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фотоі кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Так, ч.1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Разом з тим, із змісту протоколу серії ВАД № 367769 від 02.02.2024 року слідує, що ОСОБА_1 інкримінується продаж алкогольних напоїв на території Донецької області, всупереч наказу командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 16од від 09.07.2022 року.

Таким чином, фабула обвинувачення і зміст правопорушення, викладені в протоколі серії ВАД № 367769 від 02.02.2024 року, не відповідають визначеній правовій кваліфікації діям ОСОБА_1 за ч.1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Крім того, суддя звертає увагу, що суб`єктами правопорушень перелічених у ч.1 ст. 156 КУпАП, можуть лише посадові чи фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг.

Оскільки матеріали справи не містять жодних відомостей про підприємницьку діяльність ОСОБА_1 , то в даному випадку, окрім помилковості у визначенні кваліфікації дій ОСОБА_1 за сукупністю кваліфікуючих ознак, уповноваженим на складання протоколу органом невірно обрано кваліфікацію, ще й за правовою визначеністю суб`єкта адміністративного правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що жодних належних та допустимих доказів, які б беззаперечно та поза розумним сумнівом підтверджували і доводили, що в пляшці на

розлив знаходиться саме горілка, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, чи інша рідина, з певним процентом вмісту спирту, уповноваженим на збирання доказів органом надано суду не було. Протокол не містить назву виробника горілки, в матеріалах справи відсутній висновок експерта, попередженого про кримінальну відповідальність, щодо дослідження зазначеної у пластиковій пляшці об`ємом 0,5 літра рідини на вміст спирту.

Суд не наділений повноваженнями самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15.05.2008 року, заява N 7460/03) зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 156, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені, згідно протоколу огляду речей від 02.02.2024 року, 40 літрів рідини в пляшках, які зберігаються в Краматорському районному управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (квитанція № 284, порядковий номер - 614), після набрання постановою законної сили - повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Д.В. Воронков