Справа № 496/4341/24
Провадження № 3/496/2599/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Черних Т.О.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - адвоката Косова В.І.

свідка - ОСОБА_2

представника - адвоката Алексєєва В.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), громадянина України, який зареєстрований АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , фрілансер,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03.05.2024 року о 18:10 год. за адресою: Одеська область, траса Київ-Одеса М-05 442 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер Alcotest на місці зупинки авто та від проходження медичного огляду в КНП МЦПЗ ООР в установленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що трапилася дорожньо-транспортна пригода. Коли наряд поліції приїхав, вони оточили ОСОБА_1 та стверджували, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 просив, щоб його відвезли до медичного закладу, проте працівники поліції наполягали на проходженні огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 всіляко намагався відтягнути час. ОСОБА_1 зазначив, що знаходився у стані афекту, просив підійти до дітей або дітей привести до нього. Діти самі стояли біля дороги. Працівники поліції намагалися змусити ОСОБА_1 дихати у трубку. ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду у медичному закладі. Працівник поліції, забравши камеру, застосував до ОСОБА_1 фізичне насилля, здійснив побої. ОСОБА_1 декілька разів говорив, що його потрібно відвезти до медичного закладу. Обстановка була досить упереджена. ОСОБА_1 не відмовився би від огляду у лікарні, але йому пропонували пройти огляд лише за допомогою приладу «Драгер». Самостійно в медичний заклад ОСОБА_1 не їздив. Просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, оскільки не відмовлявся від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі.

Адвокат Косов В.І. надав до суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та доповнення до заперечення. В обґрунтування письмових заперечень зазначив, що під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 було істотно порушено та обмежено його процесуальні права, не були належним чином роз`ясненні його права та обов`язки, в тому числі, гарантоване право користуватися юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст. 268 КУпАП. Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» не проводився. На вказані необґрунтовані звинувачення ОСОБА_1 повідомив інспектору патрульної поліції про те, що він не вживав алкогольних напоїв, а вказані ознаки, що є характерні для стану сп`яніння, які нібито були виявлені інспектором ПП є не, що інше, як характерні ознаки його стану після ДТП, тобто він знаходиться у стані «афекту», що зафіксоване у записі камери патрульної поліції «00 ААД 907515 ОСОБА_1 ст. 130» у період часу 18:34:00 год. - 18:35:00 год. ОСОБА_1 , який є батьком 4-неповнолітнії дітей, які знаходилися на момент ДТП у нього в автомобілі, та яких від нього забрали, на прохання підійти до дітей або привести їх до нього, так як він турбується за них, що вони самі та він не знає де конкретно його діти, працівники поліції умисно знущалися, оточили його та не підпускали до дітей. На прохання ОСОБА_1 , що діти самі та їм потрібна його допомога, що він за дітей переживає, працівники поліції психічно тиснули на ОСОБА_1 та вимагали від нього відповіді, чи буде він проходити тест за допомогою технічного приладу «Драгер», при цьому не звертаючи увагу на те, що по-перше він повідомив що буде проходити офіційне дослідження, по друге - що знаходиться у стресовому стані. На зауваження ОСОБА_1 , що діти самі, що з ними нікого не має, що вони біля дороги, працівники поліції застосовували методи психічного впливу та обману, що чітко просліджується на запису «00 ААД 907515 ОСОБА_1 ст. 130». За час проведення запису «00 ААД 907515 ОСОБА_1 ст. 130» камерою працівника поліції, ОСОБА_1 знаходиться в адекватному стані, що підтверджується самим працівником поліції. Також ОСОБА_1 двічі повідомив, що він буде проходити тест в «офіційній інстанції» (запис «00 ААД 907515 ОСОБА_1 ст. 130» час 18:35:43 год. - 18:35:50 год.), але працівниками поліції проігнорована дана заява ОСОБА_1 та вони продовжували чинити психічний примус, оточивши ОСОБА_1 , не підпускаючи його до дітей та дітей до нього. Таким чином, працівники поліції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водія ОСОБА_1 не забезпечили його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я, як того вимагав останній, не долучили до протоколу серії ААД № 907515 про адміністративне правопорушення акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, факт наявності алкогольного сп`яніння не встановлений, та ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння в закладі охорони здоров`я не відмовлявся. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки відеозапис, наявний у матеріалах справи, не підтверджує ні факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, ні факт перебування у стані сп`яніння або відмови від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не являється суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

У матеріалах проводження наявні три відеозапису: запис 00 ААД 907515 ОСОБА_1 ст. 130 video ID: 58114233bа8е05134еbb337еb10а061d, яка записувалася камерою поліцейської, яка складала адміністративний протокол та направлення у КНП «ООМЦПЗ» ООР ( ОСОБА_3 ), далі відеозапис №1. На цьому же запису 00 ААД 907515 ОСОБА_1 ст.130 на відмітки часу 1:26:05 год. починається другий відеозапис video ID: 50bb703fе3с15f658b9еb503b3а24а9d, далі відеозапис №2. Та відеозапис 01 ААД 907515 ОСОБА_1 ст. 130, далі відеозапис №3. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 907515 від 03.05.2024 встановлено, що його складав поліцейський взводу 2 роти 6 батальйону 2 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_4 . Відповідно до наданих до даного протоколу відеозапису №1, видно що даний протокол складався працівником поліції жіночої статі, як з`ясовано з відеозапису ОСОБА_3 (м.т. НОМЕР_3 ), яка взагалі не була присутньою при опитуванні ОСОБА_1 (дивиться відео № 1, час запису 19:14:23 год. початок складання протоколу). У протоколі серії ААД № 907515 не вказано, в який саме час 03.05.2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, але вказане, що керував нібито у стані алкогольного сп`яніння. У той же час, у матеріалах є рапорт того ж ОСОБА_5 , у якому він вказує, що час не вказав, тому що постійно відволікався, а по факту взагалі не складав адміністративний протокол серії ААД № 907515 від 03.05.2024 року, що підтверджується відеозаписом. В якості обґрунтування знаходження нібито у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у протоколі серії ААД № 907515 від 03.05.2024 року, вказано почервоніння його очей, що взагалі не відноситься до ознак алкогольного сп`яніння, зазначених в ч.3 п.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, (далі - Інструкція). Також у протоколі серії ААД № 907515 від 03.05.2024 року ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 поліцейська вказала на різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та тремтіння пальців рук. Однак, надані до протоколу відеозаписи спростовують наявність вказаних ознак, бо в поведінці ОСОБА_1 «нестійкої ходи та тремтіння пальців рук» категорично не вбачається - див. відео №1, час запису 18:27:40 год. - 18:33:50 год., відеозапис №2, відеозапис №3. Тобто, це підтверджується упродовж всіх трьох відеозаписів, які додаються до матеріалів адміністративного провадження ОСОБА_1 Відносно ж «різкого запаху алкоголю з порожнини рота» ОСОБА_1 після всіх тверджень, наведених у протоколі, об`єктивними даними відеозаписів, це твердження є так само безпідставним та не має будь-якої доказової сили у зв`язку з явним непрофесіоналізмом та зацікавленістю осіб, що приймали участь у оформлюванні матеріалів. Працівники поліції тільки на підставі голослівних тверджень другого учасника ДТП та свідка, які з ОСОБА_1 ще не встигли поспілкуватися, але безпідставно звинуватили його в алкогольному сп`янінні, почали «погоню» з криками - твердженням, що саме п`яний учасник ДТП тікає від відповідальності. Причиною, за якою ОСОБА_1 відлучився з місця пригоди була іншою, не пов`язаною з фактом ДТП або нібито алкогольним сп`янінням, а наявністю у нього декількох частин двох рушниць, без відповідних документів і які він хотів сховати, так як злякався що вони будуть знайдені у його машині у військовий стан. Викинувши вказані частини рушниці, ОСОБА_1 за першою вимогою поліцейського пішов на зустріч поліцейським (відео №1, час запису 18:28:28 год., відео №2 час запису 18:25:40 год. - 18:25:60 год.).

У подальшому, по прибуттю додаткової групи поліцейських та з`ясування дійсної причини, по якій ОСОБА_6 покинув місця пригоди та факту того, що деталі рушниць не є фактично зброєю, члени додаткової групи поліцейських почали вести себе грубо, вимагаючи він ОСОБА_1 визнання, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, тому й почав тікати з місці пригод, (відео №1, час запису 18:34:22 год., відеозапис №2 час запису 18:34:18 год.). Матеріали справи про адміністративне правопорушення № 496/4341/24 у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не містять акту затримання та вилучення транспортного засобу. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з відеозаписом, після складання протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис №1 час запису 19:42:40 год. тим же працівником поліції виписується направлення на проходження медичного огляду у КНП «ООМЦПЗ» ООР, у якому зазначається час складання 18:40 год., яке ОСОБА_1 вручено не було та фактично відмовлено у проходженні такого огляду. В направленні на проходження медичного огляду у КНП «ООМЦПЗ» ООР зазначено, що його склав працівник поліції ОСОБА_4 , що не відповідає дійсності. Зацікавленість і небажання визначити фактичний стан ОСОБА_6 працівниками поліції підтверджується відеозаписами, в яких видно, що ОСОБА_1 категорично відмовився від визнання факту вживання алкогольних напоїв (відеозапис №2 час запису 18:40:00 год., відповідь 16-річного сину на запитання поліцейського, чи вживав батько алкогольні напої, відеозапис №2 час запису 19:21:54 год.) та вимагав передбачену законом здачу аналізів у медичному закладі, але йому було відмовлено. Не відповідає дійсності вказане у протоколі ствердження про відмову ОСОБА_1 у проходженні медичного огляду у КНП «ООМЦПЗ» ООР у встановленому законом порядку, так як відповідно до відеозаписів, ОСОБА_1 декілька раз (тричі) наполягав на проходженні обстеження саме у медичному закладі (відеозапис №2 час запису 18:35:34 год.- 18:36:51 год.,18:48:00 год. -18:49:00 год.). При отриманні відповіді від ОСОБА_1 , що він буде проходити медичний огляд в офіціальній установі, працівники поліції ігнорували ці заяви та продовжували його залякувати (відеозапис №2 час запису 18:37:25 год.) та вимагати проходити тест за допомогою пристрою «Драгер», порушуючи вимоги ст. 266 КУпАП України. Відеозапис №2 час запису 19:01:40 год. зображення зникає та не зрозуміло, що відбувається, 19:01:55 год. відеозображення з`являється та розмова поліцейського «він відмовився» далі «він не відмовився». Відповіді на ці питання дає відеозапис №3 час запису 20:35:16 год., що відбувалося коли об`єктив бодікамери поліцейського відвертався від ОСОБА_1 . Поліцейські ігнорували вимоги ОСОБА_1 у проходженні обстеження саме у медичному закладі. Отже, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України не підтверджується матеріалами справи, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, так як його вини поліцейським не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного. Долучені до матеріалів провадження відеозаписи свідчить про недотримання працівниками поліції Інструкції та вимоги ст. 266 КУпАП України. Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Протокол про адміністративне правопорушення хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео фіксації, поясненнях свідків, тощо.

У судовому засіданні адвокат Косов В.І. підтримав надані письмові заперечення та просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що після ДТП ОСОБА_1 нервував, тому можливо у нього була дивна поведінка. Працівники поліції здійснювали психологічний тиск на ОСОБА_1 . Він тричі повідомив про бажання пройти огляд у медичному закладі, жодного разу не відмовився від проходження огляду.

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2 , який був присутній разом з представником - ОСОБА_7 . Свідок пояснив, що 03.05.2024 року близько 19:00 год. він їхав з Одеси до Любашівки. Чоловік (вказує на ОСОБА_1 ) вдарив ззаду машину, після чого свідок на авто злетів з дороги. У свідка в автомобілі знаходилося четверо дітей, почали надавати їм допомогу. Свідок викликав швидку та поліцію. Люди зупинялися на дорозі і надавали допомогу. ОСОБА_1 намагався через поле втекти з рушницею. Його затримав інший водій, який зупинився і тримав ОСОБА_1 до приїзду поліції. Свідок зазначив, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю, почервоніння очей. Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився. Свідок перебував у стресовому стані, але погодився і пройшов огляд на стан сп`яніння у лікарні, куди його доставили працівники поліції.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Косова В.І., свідка ОСОБА_2 , суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст. 9 КУпАП).

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події і складу правопорушення, зазначеного у ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У Постанові Верховного суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17 зазначено, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за ст. 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

За п.п. 1.3., 1.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У п. 1.10 ПДР України зазначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 2.5. ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, працівниками поліції надано до суду:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №907515 від 03.05.2024 року;

- довідки старшого інспектора ВАП УПП в Одеській області В. Якіб`юк, в яких зазначено, що відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 03.05.2024 року на ім`я ОСОБА_1 видавалося посвідчення водія серії НОМЕР_4 ; станом на 03.05.2024 року ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 03.05.2024 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.05.2024 року;

- рапорт поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП А. Склярука, в якому серед іншого зазначено, що у зв`язку з постійним відволіканням від написання не було вказано час скоєння адміністративного правопорушення, тому просив вважати дійсним час скоєння адміністративного правопорушення - 18:10 год.;

- 2 диска з відеозаписами.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.02.2020 року по справі № 496/4315/16-а дійшов висновку, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

Так, на відеозаписах, наявних в матеріалах справи, зафіксовані наступні обставини: сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілі Хонда та Ауді. Автомобіль Хонда червоного кольору знаходився у кюветі. Працівники поліції зупинилися біля автомобілю. На узбіччі знаходиться автомобіль Ауді чорного кольору. Працівникам поліції повідомили, що водій автомобілю Ауді побіг у поле, вказали напрямок. Працівники поліції на службовому транспорті поїхали на поле з метою затримання водія автомобіля Ауді. Працівники поліції, разом зі свідком події, наздогнали чоловіка у полі, яким виявився ОСОБА_1 . Останній повідомив, що у нього лопнуло колесо, він злякався, тому побіг у поле. ОСОБА_1 пояснив, що їхав з дітьми викинути рушницю, яка знаходилася в його автомобілі. Працівником поліції було викликано додатковий екіпаж. Приїхав другий екіпаж працівників поліції. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі (18:36 год.-18.37 год.). ОСОБА_1 відмовився, киваючи головою (18:37 год.). Працівники поліції повторно пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння (18:37 год.), на що ОСОБА_1 не відреагував та мовчав. Потім пояснив, що перебуває у стані афекту. Працівники поліції повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі, але останній намагався уникнути відповіді, однак відмовився (18:41 год.). Працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що у разі згоди на проходження огляду на стан сп`яніння, його буде доставлено до медичного закладу (18:48 год.), на що ОСОБА_1 сказав «де мої діти?», згоду пройти огляд у медичному закладі не надав. В подальшому, працівниками поліції було знову запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння (18:55 год.), на що ОСОБА_1 не погодився, пояснивши, що він є багатодітним батьком. Надалі ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції обставини придбання рушниці. Працівники поліції повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння (18:59 год.), але ОСОБА_1 відповіді не надав. Працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи згоден він проїхати до медичного закладу (19:00 год), на що останній не відреагував та мовчав. Надалі ОСОБА_1 декілька разів повідомив працівникам поліції, що перебуває в стані афекту. Враховуючи вказані обставини, працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що долучені до матеріалів справи відеозаписи відображають повну подію правопорушення, оскільки на них зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі досліджених відеозаписів, судом встановлено наявність одночасно двох обов`язкових умов задля можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП: керування транспортним засобом і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ході розгляду справи судом не встановлено об`єктивних причин, які заважали ОСОБА_1 пройти огляд з метою визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі аби спростувати обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Водночас, суд враховує ту обставину, що інший учасник ДТП - ОСОБА_2 , який був допитаний в якості свідка, проїхав з працівниками поліції до КНП «ООМЦП» ООР, де пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами проведення якого отримано висновок (наявний в матеріалах справи), відповідно до якого, ОСОБА_2 03.05.2024 року був тверезим. Вказані обставини також підтверджують те, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння разом з ОСОБА_2 та працівниками поліції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі виникнення підозри у перебуванні водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Зокрема, пунктами 2, 6 розділу І Інструкції та пунктами 2, 3 Порядку передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до положень п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Суд відхиляє доводи адвоката Косова В.І. та ОСОБА_1 про те, що останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі зафіксований на відеозаписах, наявних в матеріалах справи.

Також адвокат Косов В.І. звернув увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Натомість, в матеріалах справи наявний рапорт поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП А. Склярука, в якому серед іншого зазначено, що у зв`язку з постійним відволіканням від написання не було вказано час скоєння адміністративного правопорушення, тому просив вважати дійсним час скоєння адміністративного правопорушення - 18:10 год.

Разом з тим, адвокат Косов В.І. у письмових запереченнях зазначив, що почервоніння очей не відноситься до ознак алкогольного сп`яніння.

Проте, відповідно до ч.4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, почервоніння обличчя або неприродна блідість є ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 не скористався своїм правом та не пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі, щоб підтвердити або спростувати факт перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, суд наголошує, що протокол складено відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а не перебування у стані алкогольного сп`яніння. Тобто, працівник поліції не стверджував, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а лише пропонував йому пройти огляд з метою визначення стану сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на що була надана відмова, що і стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції незалежно від мотивів відмови складає склад правопорушення та є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З-поміж іншого, ОСОБА_1 пояснив, що працівниками поліції було застосоване до нього фізичне насилля у виді побоїв. Проте, останній не надав доказів звернення до органів Національної поліції України з заявою щодо протиправних дій працівників поліції, а тому суд відхиляє доводи ОСОБА_1

Адвокат Косов В.І. у письмових запереченнях вказав, що члени додаткової групи поліцейських вели себе грубо, вимагаючи він ОСОБА_1 визнання, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Однак, під час перегляду відеозаписів судом встановлено, що працівники поліції вели себе спокійно, досить врівноважено, не здійснюючи на ОСОБА_1 тиску та не змушували останнього визнати вину.

Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що працівники поліції мали упереджене ставлення щодо ОСОБА_1 при складанні протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, або що вони зацікавлені у результатах розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи, на які посилалися адвокат Косов В.І. та ОСОБА_1 у судовому засіданні, повністю спростовані відеозаписами, наявними в матеріалах справи.

Відеозаписи є допустимими доказами, адже здійснені на підставі п.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення та, виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, не містять ознак монтажу чи інших недоліків.

Відеозаписи є одними із сукупності доказів у справі, які суд, у відповідності до 252 КУпАП, оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проаналізувавши вищевказані документи, відеозаписи, суд дійшов висновку, що такі є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, підтверджують існування обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченого законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми.

Категоричну невизнавальну позицію ОСОБА_1 суд оцінює як обраний спосіб самозахисту, який є виключно голослівним, оскільки жодним доказом не спростовано встановлених обставин, та свідчить про намагання у такий спосіб уникнути відповідальності.

Отже, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду за допомогою належних та допустимих доказів, які є послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В свою чергу, ОСОБА_1 не надав до суду жодного доказу на спростування викладених у протоколі обставин.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).

У рішенні по справі «О?Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення з ОСОБА_1 суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 13, 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 287, 288, 289, 291 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 06.09.2024 року.

Суддя М.Л. Пасечник