Справа № 569/8977/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 084271, 28 квітня 2023 року о 13 год 46 хв у м. Рівне, вул. Д. Галицького, 10а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, вираження тремтіння пальців рук. Водій вчинив дії по ухиленню від проходження огляду, а саме на протязі двох годин відмовився надати біологічне середовище, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 подав письмові заперечення, просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутність події і складу правопорушення, вказавши на те, що його огляд на визначення стану сп`яніння був проведений з порушенням норм чинного законодавства, а також інформація зазначена у протоколі є фальсифікованою та не відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Суржук Л.М. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 з підстав викладених у його письмових запереченнях. Додатково вказала не те, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану наркотичного сп`яніння був проведений з порушенням норм Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 №1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Також під час складання вказаного протоколу було порушено право ОСОБА_2 на захист та всупереч ст. 266 КУПАП останню не було відсторонено від права керування транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 28 квітня 2023 року він разом із ОСОБА_4 дізналися від ОСОБА_1 у телефонному режимі, що він перебуває у медичному закладі у м. Рівне, який попросив їх під`їхатии до цього медичного закладу, це було близько 16 год. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння тривав з 16-20 год. і закінчився о 18 год 20 хв. Увесь цей час, коли проходив огляд, свідки чекали на подвір`ї медичного закладу, сиділи на лавці. Але час від часу ОСОБА_5 виходив з приміщення лікарні і сидів із свідками по кілька хвилин на лавці. Поліцейський і лікар теж час від часу виходили на подвір`я. Він чув як ОСОБА_5 висловлював поліцейському і лікарю прохання здати кров, бо сечу він не може здати через вади здоров`я. Однак йому було відмовлено. Після завершення огляду, о 18:40 год поліція запросила двох свідків (це були чоловік і жінка) для складання протоколу. Свідки з`явились вже після завершення огляду, вони написали пояснення у подвір`ї медзакладу на капоті поліцейського авто під диктовку працівниці поліції. Після чого ОСОБА_6 працівники поліції вручили складені документи і вони всі разом пішли у справах».

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав аналогічні пояснення свідка ОСОБА_3 .

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, відеозапис події, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 , 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17.12.2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.

Згідно із ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічний порядок огляду осіб, які керують транспортними засобами визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі в тексті Інструкції).

Згідно із протоколом про адмінправопорушення, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КК України.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАПє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в силу положень п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду" огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 6 цієї Постанови встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, затвердженої Наказом МВС МОЗ від 09.11.2015 №1452/735.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (п.5 Порядку).

Відповідно до п. 15 розділу 3 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно п. 1, 7 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, вказаними нормами регламентовано, що особи, які керували транспортними засобами підлягають огляду у закладі охорони здоров`я лише у двох випадках: якщо вони відмовляються від проходження огляду на стан сп`яніння на місці або не згодні з результатами такого огляду. Інших підстав огляду вказаних осіб у закладі охорони здоров`я не передбачено законодавством.

Так, за змістом пунктів 8, 12, 13 вищевказаного розділу Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Відповідно до п. 16 розділу 3 Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Як встановлено в судовому засіданні, транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції о 13:45 год (що й підтверджується протоколом серії ААД №084271), відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським не висловлював. На місці зупинки т/з працівник поліції взагалі не пропонував пройти такий огляд, а одразу запропонував пройти його у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився, однак був доставлений до цього закладу після спливу 2 годин з моменту зупинки транспортного засобу, тобто приблизно після 16 год. У медичному закладі ОСОБА_1 пояснив, що не може через фізіологічні вади організму здати біологічне середовище сечу, а тому прохав працівника закладу взяти у нього на аналіз кров. Проте в цьому йому було відмовлено. В протоколі у графі «пояснення особи» наявний власноручний запис ОСОБА_1 про те, що він має складнощі з дитинства щодо здачі біологічних матеріалів. Дані обставини про захворюваність з дитинства та проблеми сечоспускання підтверджується довідкою лікаря ОСОБА_7 від 05.05.2023р., обстеженням у КНП «Центр первинної медичко-санітарної допомоги «Центральний» Рівненської міської ради від 02.05.2023р., що містяться у матеріалах справи. Після того, як ОСОБА_1 не вдалося надати біологічне середовище, працівником поліції після 18 год було запрошено двох свідків для оформлення протоколу. Свідкам працівниця поліції повідомила, що ОСОБА_1 нібито-то вчинив дії по ухиленню від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 1.7 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, вказаними нормами регламентовано, що особи, які керували транспортними засобами підлягають огляду у закладі охорони здоров`я лише у двох випадках: якщо вони відмовляються від проходження огляду на стан сп`яніння на місці або не згодні з результатами такого огляду. Інших підстав огляду вказаних осіб у закладі охорони здоров`я не передбачено законодавством.

Однак у матеріалах справи відсутні докази того, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці або не згодні з результатами такого огляду.

Як вбачається із матеріалів справи, в порушення вимог ст. 256 КУпАП Акт проходження огляду особи на стан сп`яніння поліцейським не проводився, принаймні такий відсутній у матеріалах справи. Також про нескладення працівником поліції такого Акту свідчить відмітка «Огляд не проводився» у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факти, які свідчать про вчинене водієм порушення, також мають бути відображені у Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, що стосуються факту проведення лабораторних досліджень.

Відповідно до п. 15 розділу 3 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Відповідно до п. 17 розділу 3 Інструкції, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Однак у порушення вказаної інструкції такий Акт медичного огляду у справі також відсутній, та вручений ОСОБА_1 не був.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 був доставлений до закладу охорони здоров`я приблизно о 16 годині, тобто після спливу більше ніж 2 (дві) години з моменту нібито виявлення поліцейським ознак сп`яніння (такий момент відображено у протоколі, а саме, що « ОСОБА_1 о 13 год. 45хв. керував т/з у стані наркотичного сп`яніння»). Зазначене є порушенням ч. 4 ст. 266 КУпАП, яка встановлює обов`язок здійснення в закладах охорони здоров`я огляду особи на стан сп`яніння не пізніше 2 годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У медичному закладі ОСОБА_1 не мав можливості надати зразки біологічного середовища (сечу) для проведення аналізу через вади здоров`я.

Проте, інших біологічних зразків, в порушення вимог п. 12 розділу 3 Інструкції у ОСОБА_1 відібрано не було.

Вказані факти мають бути відображені у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, що стосуються факту проведення лабораторних досліджень. Однак у матеріалах справи такий акт відсутній.

В подальшому працівниками поліції було запрошено двох свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким повідомили, що ОСОБА_1 вчиняє дії по ухиленню від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що насправді не являлося дійсністю, оскільки останній зазначав, що не може через фізіологічні властивості організму надати зразки біологічного середовища для проведення аналізу.

Пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які наявні в матеріалах справи, суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачається із доданих до протоколу відеоматеріалів, останні не були присутні під час огляду ОСОБА_1 у медичному закладі, а про подію та інші обставини дізналися пізніше зі слів працівниці поліції під час складання протоколу.

З наведеного слідує, що однозначно, від проходження будь-якого, в т.ч. медичного огляду ОСОБА_1 не відмовлявся, останнього було доставлено до закладу охорони здоров`я більш ніж через 2 години з моменту встановлення підстав для здійснення огляду на стан сп`яніння, свідки під час огляду були відсутні, Висновок щодо результатів медичного огляду і Акт медичного огляду не складалися, та інше біологічне середовище в медичному закладі не відбиралося.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Крім того, згідно з п. 22 Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів, які підтверджували б факт керування транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 , 28 квітня 2023 року о 13 год 46 хв у м. Рівне, вул. Д.Галицького, 10а, ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, в силу вимог ст. 251 КУпАП немає та в судовому засіданні не здобуто. А огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та п. 22 Інструкції.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

За змістом правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені події та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст.247, п.3 ст.284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, в десятиденний термін з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя