Справа № 742/5994/23 Головуючий у 1 інстанції Бездідько В. М.
Провадження № 33/4823/194/24
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Фесика І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 21 жовтня 2023 року, близько 16 год 50 хв, у м. Прилуки, по вул. Вавілова, 43, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю Рено Мастер, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, у результаті чого відбулося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження в справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Вважає, що аналіз дорожньо-транспортної ситуації дає підстави стверджувати, що лише дії водія Рено Мастер, пов`язані з невиконанням вимог п.13.1 ПДР України та знаходяться у причинному зв`язку з подією даної ДТП, а в її діях не вбачається порушень Правил дорожнього руху. Це підтверджується висновком експерта автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП №030-11(Д)/23 від 23.11.2023 року, однак суд у своєму рішенні вказав, що даний висновок експерта не спростовує вини ОСОБА_1 . Зазначає, що місцевий суд допустив неповноту судового розгляду, оскільки не були допитані очевидці події свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, за наявності клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки її захисник був зайнятий в іншому процесі, суд розглянув дану справу без її участі та участі захисника.

Також просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вона не була присутньою у судовому засіданні місцевого суду, а копію судового рішення отримала лише 16 січня 2024 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно зі ст. 289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №004424 від 21.10.2023, ОСОБА_1 , 21 жовтня 2023 року, близько 16 год 50 хв, у м. Прилуки, по вул. Вавілова, 43, керуючи т/з «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого відбулося зіткнення з т/з «Рено Мастер», д.н.з. НОМЕР_2 , унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 16.11 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

Крім того, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується схемою наслідків ДТП та письмовими поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , яка пояснила, що вона рухалася за кермом автомобіля Рено Мастер, д.н.з. НОМЕР_2 , зі сторони м. Прилуки. На виїзді з м. Прилуки, біля АЗС по вул. Вавілова, перед нею раптово виїхав назустріч автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв біля вул. Вавілова (а.с.3, 4).

В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є наслідки, зокрема пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху та зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п.16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Проте, вищевказаних правил ОСОБА_1 не дотрималася, оскільки вона, керуючи автомобілем «Volkswagen» на другорядній дорозі, не надала переваги у русі автомобілю «Renault», який рухався головною дорогою, чим порушила п. 16.11 ПДР України, в результаті чого трапилось зіткнення транспортних засобів.

Твердження апелянта про наявність саме в діях ОСОБА_5 порушення Правил дорожнього руху, які, як вона вважає, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, не може оцінюватися судом у даному провадженні, оскільки вина іншого учасника в даному ДТП є предметом розгляду окремого судового провадження. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, складеного уповноваженою особою і направленого до суду. Надавати оцінку діям ОСОБА_5 , з метою встановлення порушеннями нею Правил дорожнього руху, в даному провадженні є безпідставним та незаконним.

Посилання апелянта на неповноту судового розгляду, оскільки не були допитані очевидці події, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є неспроможними. Згідно ч.1 ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком.

Крім того, дані свідки були допитані в судовому засіданні апеляційного суду. Проте, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають у дружніх стосунках з ОСОБА_1 , чого вони не заперечували. Відтак, апеляційний суд відноситься до їх пояснень критично, оскільки вони у такий спосіб намагаються допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне.

Доводи ОСОБА_1 про порушення її прав, через розгляд справи у відсутності останньої та її захисника, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте ст.124 КУпАП до цього переліку не входить.

З постанови місцевого суду вбачається, що ОСОБА_1 з`явилася у судове засідання, надала суду пояснення, в яких своєї вини не визнала.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 08.01.2024 року подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю захисника, який перебуває у м. Чернігові в іншому судовому засіданні, проте жодних доказів на підтвердження цього суду не надала.

Таким чином, досліджені матеріали справи дають апеляційному суду підстави вважати, що судом першої інстанції були створені належні умови для реалізації ОСОБА_1 особистого захисту своїх інтересів та передбачених ст.268 КУпАП прав під час розгляду справи.

Інші твердження ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції про вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання нею уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки вона, керуючи автомобілем, порушила вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ст.124 КУпАП, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 січня 2024 року щодо неї - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний