Справа № 643/7483/23
Провадження № 3/643/294/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 518632 від 20.07.2023, 20 липня 2023 року о 08:27 год. у м. Харкові по пр. Героїв Сталінграду, буд. 12Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД за адресою м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18А, де протягом трьох годин не зміг забезпечити здачу біологічного середовища (сечу), висновок КНП ХОР ОНД № 1818 від 20.07.2023.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він виконував усі вимоги працівників поліції і жодного разу не відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак він фізіологічно не зміг здати сечу через наявність у нього хронічного захворювання, що ускладнює сечовипускання.

Захисник Заболотько В.Б. також зазначив про те що ОСОБА_1 не вів себе пасивно, не ухилявся від огляду на стан сп`яніння, погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, приїхав у медичний заклад під супроводом працівників поліції, попередив лікаря про наявність у нього хвороби сечостатевої системи, виконав всі дії на вимогу лікаря для проведення огляду на стан сп`яніння, але не зміг після неодноразових спроб здати зразок сечі через наявність захворювання, а також не відмовлявся від її здачі взагалі. Крім того захисник зауважив, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, законних причин для зупинки поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями п. п. 3, 4 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Як зазначено у п. 7, 8, 12, 15-17 Розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду та на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 518632, 20.07.2023 року о 08:27 год. у м. Харкові по пр. Героїв Сталінграду, буд. 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Водій погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД за адресою м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18А, однак протягом трьох годин не зміг забезпечити здачу біологічного середовища (сечу), висновок КНП ХОР ОНД № 1818 від 20.07.2023.

З дослідженого судом відеозапису з боді-камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 жодного разу не відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після його візуального огляду лікарем-наркологом виконував всі вимоги як поліцейських, так і лікаря, у період часу з 09:20 год. по 12:06 год. 7 разів проходив до вбиральні та намагався здати біологічне середовище (сечу), при цьому для прискорення сечовипускання пив воду.

Разом з цим, ОСОБА_1 повідомляв лікаря-нарколога про наявність у нього захворювання: хронічного простатиту та хронічного цистопієлонефриту, які утруднюють сечовипускання та викликають біль.

Таким чином, з даних відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, проїхав разом із співробітниками поліції до закладу охорони здоров`я, проте не зміг здати сечу в достатній кількості.

У складеному протоколі ОСОБА_1 також зазначив, що не зміг здати аналізи за станом здоров`я.

Відповідно до наданого суду консультаційного висновку КНП «Міська лікарня № 1» ХМР від 13.07.2023 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз хронічний простатит, хронічний цистопієлонефрит.

За таких обставин, не можна стверджувати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Він неодноразово повідомляв лікарів та поліцейських, що фізично не може здати аналіз сечі внаслідок наявності у нього вищевказаної хвороби.

Той факт, що ОСОБА_1 не зміг здати сечу, не вказують на наявність у нього умислу відмовлятися або ухилятися від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як зазначалося вище відповідно п. п. 7, 8, 12, 13 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Проте у ОСОБА_1 будь-яких інших зразків біологічного середовища, прямо передбачених Інструкцією, відібрано не було.

Отже, поведінка ОСОБА_1 , надання ним згоди пройти медичний огляд, його неодноразові спроби здати сечу на аналіз та підтверджений медичними документами діагноз хвороби ОСОБА_1 , не дають підстав стверджувати про його відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника поліції судом відхиляються, оскільки з досліджених судом доказів, в тому числі об`єктивних даних відеозапису, який наданий представниками поліції, вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював відмову від проходження такого огляду, а навпаки намагався забезпечити здачу біологічного середовища.

Аналогічні висновки щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях особи, яка не змогла здати сечу, викладені в постановах Миколаївського апеляційного суду від 06.08.2021 у справі № 488/1553/21, Полтавського апеляційного суду від 15.09.2022 у справі № 953/16004/21, Вінницького апеляційного суду від 07.03.2023 у справі № 149/3485/22, Харківського апеляційного суду від 21.02.2024 у справі № 643/11064/23, Одеського апеляційного суду від 06.02.2024 у справі № 947/19219/23 та ін.

Відповідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості; презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення Великої Палати Конституційного Суду України від 26.02.2019 № 1-р/2019).

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко