Справа № 456/133/24
Провадження № 3/456/289/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

01 березня 2024 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.3 ст.126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 11.12.2023о 09 год. 45 хв. на а/д «Київ-Чоп» 619 км керував транспортним засобом «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим в праві керування транспортними засобами, згідно постанови Сколівського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №67278490 від 06.07.2023, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, зокрема на 31.01.2024, 01.03.2024, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернулися на адресу суду 06.02.2024, згідно довідки Укрпошти, з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та 28.02.2024 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Зважаючи на належне сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складеного на нього протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, виходячи з наступного.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП доведена наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 666530 від 11.12.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 11.12.2023о 09 год. 45 хв. на а/д «Київ-Чоп» 619 км керував транспортним засобом «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим в праві керування транспортними засобами, згідно постанови Сколівського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №67278490 від 06.07.2023, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП /а.с. 2/;

- витягом з ЄО за №13092 від 11.12.2023, з якого вбачається, що 11.12.2023 о 10:23 год. надійшло телефонне повідомлення від Босфор 20 до Стрийського РУП про те, що 11.12.2023 о 10:20 год. по вул. Болехівській м. Стрий Львівської області зупинено транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який згідно рішення ВДВС обмежений у праві керування транспортними засобами /а.с.3/;

- витягом з реєстру постанов на боржників, обмежених в правах, з якого вбачається, що постановою державного виконавця Лискової С.Я. № 67278490 від 06.07.2023 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами /а.с.4/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд бере до уваги вказані вище докази та звертає увагу, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості з`явитися в судове засідання та надати пояснення особисто або написати такі власноручно та надіслати на адресу суду та зазначити, чи визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення та не навів докази, які б слугували підставою вважати його невинуватим у вчиненні правопорушення та які слід витребувати суду.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст.256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідає чинному законодавству.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 126 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді позбавлення права керування транспортними.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 536,80 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, й накласти на нього стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційного скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. Л. Бучківська