Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/64/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Орендовський В. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.

за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рясного В.Д., дистанційно в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Морозова В.Ю. на постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, громадянина України, працюючого соціальним працівником у Психоневрологічному інтернаті м. Новомиргорода, проживаючого по АДРЕСА_1

визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скоєного та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 16 вересня 2023 року о 11 годині 16 хвилин в м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області по вул. Білоглинській, 77, керував транспортним засобом ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестер «Драгер» 9840, результат тесту показав 0.51‰, чим порушив п. 2.9 а ПДР України. В обґрунтування постанови зазначено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, висновком спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 0.51% проміле, тест № 9840, долученими відеозаписами.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Морозов В.Ю. просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що при винесені постанови судом першої інстанції не вірно були застосовані норми процесуального та матеріального права, а саме не досконало дослідженні матеріали справи та не взяті до уваги грубі порушення працівників поліції. Суддя не взяв до уваги те, що працівники поліції здійснювали щодо ОСОБА_1 психологічний тиск, внаслідок якого його було дискредитовано та складено адміністративний протокол серії ААД № 543487, хоча він багато разів зазначав, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння та не керував транспортним засобом в стані сп`яніння. Звертає увагу суду на те, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення взагалі не міститься відеодоказу ознак алкогольного сп`яніння, які надали б можливість зробити висновок того, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Поліцейські під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснили ОСОБА_1 його права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу, з метою проходження тесту на алкогольного сп`яніння у лікарні та не виписали відповідного направлення. В протоколі ААД № 543467 від 16.09.2023 не вказано модель, номер і засобу, яким велася відео фіксація, і не відомо, чи сертифіковані в Україні відеозапису були застосовані. В матеріалах справи не містяться повний (безперервний) фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії працівники поліції не залучали свідків та не зазначають, не конкретизують наявність чи відсутність в ОСОБА_1 відповідних ознак стану алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не відсторонювали ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься відомостей про те, чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення. Також працівниками поліції не було складено акт огляду на визначення алкогольного сп`яніння після проходження такого огляду.

Заслухавши доповідь судді, висновок захисника ОСОБА_1 адвоката Рясного В.Д., який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані у повному обсязі.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Під час апеляційного розгляду 16.01.2024, допитаний як свідок ОСОБА_2 пояснив, що 16.09.2023 ОСОБА_1 , його брат, дійсно керував транспортним засобом ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 та його зупинили працівники поліції. А він був у даному транспортному засобі пасажиром. Зупинили у зв`язку з тим, що при повороті не був увімкнений покажчик повороту. При спілкуванні з працівниками поліції, в останніх виникла підозра, що ОСОБА_1 нібито перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували продути прилад «Драгер». ОСОБА_1 погодився та продув алкотестер, результат виявся позитивним. Після цього працівники поліції почали складати протокол про адміністративне правопорушення. Потім у нього запитали кому належить автомобіль.

Водночас вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №543467 від 16.09.2023 (а.с.4), який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 16 вересня 2023 року о 11 годині 16 хвилин в м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області по вул. Білоглинській, 77, керував транспортним засобом ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписами події, на яких зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду щодо визначення стану алкогольного сп`яніння.Дані відеозапису, які досліджені судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують факт знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння;

- результатом алкотестеру «Драгер-6820», результат 0,51 % проміле (а.с.3);

Зазначені вище докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ч.2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021 року), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з п.6 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, згідно з п.1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції факт установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Апеляційним судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП (в редакції Закону від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021 року) та відповідно до вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Суд вважає, що ОСОБА_1 не вимагав роз`яснення йому особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився.

При цьому, згідно відео з бодікамери поліцейських файл №0000000__00083, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу. На запитання працівників поліції чи вживав він алкогольні напої, останній відповів, що напередодні увечері вживав пиво.

Оскільки ОСОБА_1 вказав, що погоджується з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставляти його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Більш того, будь-яких заперечень щодо відомостей, які були зазначені в протоколі працівником поліції, або результату проведеного огляду, ОСОБА_1 в протоколі не зазначив, окремих пояснень з приводу вказаних обставин не надав, огляд проводився за добровільною згодою останнього.

Слід визнати необґрунтованими твердження апеляційної скарги про відсутність на відео безпосереднього керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки їм була надана відповідна оцінка та вони спростовуються і самим змістовим наповненням відеозапису з бодікамер працівників поліції.

Так, дані відеозапису з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, встановлюють факт того, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом. Одразу до водія цього автомобіля підійшов поліцейський. Водієм автомобіля виявився ОСОБА_1 . Разом із водієм також були присутні пасажири.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не мав ознак сп`яніння та у зв`язку з цим про незаконність вимоги працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння, то суд вважає їх безпідставними, оскільки підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 з наступними змінами.

Так, згідно з відео нагрудних камер працівника поліції, при спілкуванні з водієм, останнім зазначено, що у нього є підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та перерахував ознаки, такі як різкий запах з порожнини рота.

При цьому, слід зазначити, що у вказаному протоколі мова йшла не про відмову від огляду водієм та керування з ознаками алкогольного сп`яніння, а про встановлений факту керування в стані алкогольного сп`яніння.

Аргументи апеляційної скарги щодо неналежності як доказу відеозапису через не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про технічний засіб не є обгрунтованими. Не зазначення у протоколі серії і номера портативного відеореєстратора не може слугувати беззаперечною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки ані статтею 256 КУпАП, де визначений зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ані Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, не передбачено обов`язкового зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення серії і номера портативного відеореєстратора.

Будь-якого тиску на ОСОБА_1 або провокації з боку працівників поліції щодо обставин його проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, виходячи з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, апеляційним судом не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд вважає безпідставними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи не є повною безперервною відеозйомкою, є безпідставними, з огляду на наступне.

Так згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, ті обставини, про які зауважує апелянт, зокрема порушення положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, відсутність безперервного фіксування обставин зупинки та складання протоколу, самі по собі не впливають на доведеність встановлених обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які зафіксовані на відеоносії.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права та не надано можливості скористатися послугами захисника, є необґрунтованими, оскільки відповідно до відео з бодікамер працівників поліції, останньому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння та направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, а тому підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП відсутні, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та погодився з результатами огляду, які не заперечував в поясненнях до протоколу та у квитанції алкотестера «Драгер», а тому відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння, який дублюється з розпечаткою приладу «Драгер» та направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я не є підставою для скасування рішення місцевого суду.

Щодо твердження апелянта стосовно того, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутній запис про наявність свідків при встановленні стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних засобів, то вони також є необґрунтованим, оскільки згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису.

Доводи апелянта про не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів законність дій поліцейського при оформленні матеріалів, не знайшли свого підтвердження, оскільки відеозаписом з камери «Bodycam» працівника поліції, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 543467 від 16.09.2023, що міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску зафіксовано неодноразове повідомлення працівником патрульної поліції водія ОСОБА_1 про відсторонення його від керування транспортним засобом та запропоновано викликати тверезого водія.

Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Отже, з матеріалів справи і змісту оскарженого рішення видно, що в даному випадку суд першої інстанції розглянув справу та виніс обґрунтоване і вмотивоване рішення виключно на підставі тих доказів, які були направлені до суду управлінням поліції, а тому наведені в апеляційній скарзі доводи, що суд першої інстанції був упередженим та перебрав на себе функцію пред`явлення і підтримання обвинувачення є надуманими.

Таким чином, апеляційні доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 16.09.2023 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та врахувавши особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, та призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Судом першої інстанції накладено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з дотриманням вимог ст. 38 КУпАП.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали провадження їх не містять, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, не встановлено.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Морозова В.Ю. залишити без задоволення, а постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: