ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року АДРЕСА_4

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю:

- секретаря судового засідання - Левковської А.В.

- захисника - адвоката Ярошенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Ярошенка О.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, солдата, гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , -

на постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

У постанові суду зазначено, що 24.10.2023 року військовослужбовець гранатометник ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 , в умовах військового стану, виконуючи обов`язки військової служби, близько 20.50 години був виявлений у стані, схожому на алкогольне сп`яніння, молодшим лейтенантом ОСОБА_2 командиром ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 . На підставі знаходження у стані, схожому на алкогольне сп`яніння, а саме неадекватна поведінка, різкий запах алкоголю, невиразна мова - солдата ОСОБА_1 , було прийнято рішення доправити до медичного закладу для перевірки на стан сп`яніння для цього визвали старшого сержанта ОСОБА_3 головного сержанта - командира ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 та молодшого сержанта ОСОБА_4 командира ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 . Прибувши до медичного закладу, солдат ОСОБА_1 , в присутності старшого сержанта ОСОБА_3 , та молодшого сержанта ОСОБА_4 , - пройшов тест, за висновком лікаря підтверджено стан алкогольного сп`яніння. Такими своїми діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Ярошенко О.О. вказує на незаконність та необґрунтованість рішення місцевого суду.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у постанові суду:

- не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення;

- зазначено місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_4, казарма В/Ч НОМЕР_1 , однак останній не жив у казармі жодного дня;

- зазначено медичну установу, в якій проведено огляд - КНП "Обласний медичний заклад з надання психіатричної допомоги" ЗОР, однак ЗОР означає "Запорізької обласної ради", який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 31;

- всі військовослужбовці, зазначені у постанові - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 несуть службу в АДРЕСА_5 і не мають відношення до АДРЕСА_4.

У порушення ч.1 ст.276 КУпАП, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, судом було зроблено висновок, що справи про адміністративні правопорушення підлягають розгляду за місцем адреси військової частини.

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про місце вчинення правопорушення, а саме місто, вулицю, тощо.

У постанові суду зазначено, що в організмі ОСОБА_1 рівень алкоголю становив 3,35 проміле, тому визнання вини ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення - викликає сумнів, через важкий ступінь сп`яніння та алкогольного отруєння особи.

Постанова суду не містить відомостей про наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, оскільки на містить відомостей про те, що ОСОБА_1 перебував на території військової частини чи військового об`єкту; від проходження огляду не відмовлявся; які саме обов`язки з військової служби виконував ОСОБА_1 у стані сп`яніння, у постанові також не вказано.

Апелянт посилається на те, що самостійною підставою для закриття провадження є порушення територіальної підсудності справи та, як наслідок, права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі події, які зазначені у справі, відбувалися у м. Запоріжжі, однак військова служба правопорядку направила матеріали до неналежного суду, при цьому у протоколі на зазначено конкретне місце вчинення правопорушення. Такі дії мали наслідком те, що ОСОБА_1 не вручили копію постанови та він не мав можливості ознайомитися зі справою, оскільки на міг виїхати із Запоріжжя.

Крім того вказує, що апелянту, як захиснику, не було надано доступу до матеріалів справи в системі "Електронний суд", через "відсутність технічної можливості у суді". На думку захисника цей факт є неправдою, оскільки сканування документів з жовтня 2023 року є обов`язком суду.

На підстави викладеного, захисник простить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2024 року та закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

До апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, але його захисник не заперечував проти можливості розгляду справи без свого підзахисного, тому неявка ОСОБА_1 , відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Ярошенко О.О. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив постанову суду першої інстанції - скасувати та закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Акцентував свою увагу на порушення правил територіальної підсудності розгляду даної справи та вважав, оскільки події мали місце у м. Запоріжжя, тому справу повинен був розглядати Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

На думку апеляційного суду зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано виходячи з наступного.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо порушення правил територіальної підсудності розгляду справи суддею Ленінського районного суду м.Дніпропетровська апеляційний суд вважає їх слушними виходячи з наступного.

За загальними правилами, визначеними ч.1 ст.276 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час, вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже для правильного визначення територіальної підсудності розгляду справи про адміністративне правопорушення слід виходити з встановлення місця його вчинення.

Як вбачається з протоколу № 536 ТО920 про адміністративне правопорушення від 25.10.2023 року, складеного заступником командира ІНФОРМАЦІЯ_5 військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспортну старшим лейтенантом ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_1 , гранатометник ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , 24.10.2023 року близько 20.50 годин, був виявлений у стані схожому на алкогольне сп`яніння, молодшим лейтенантом ОСОБА_2 командиром ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 . На підставі знаходження у стані схожому на алкогольне сп`яніння, а саме неадекватна поведінка, різкий запах алкоголю, невиразна мова - солдата ОСОБА_1 , було прийнято рішення доправити до медичного закладу для перевірки на стан сп`яніння. Для цього визвали старшого сержанта ОСОБА_3 головного сержанта - командира ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 та молодшого сержанта ОСОБА_4 - командира ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 . Прибувши до медичного закладу, солдат ОСОБА_1 , в присутності старшого сержанта ОСОБА_3 , та молодшого сержанта ОСОБА_4 , - пройшов тест, за висновком лікаря підтверджено стан алкогольного сп`яніння. Вказаними діями солдат ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, що виразилось у знаходженні в нетверезому стані у розташуванні.

Суд апеляційної інстанції звертає увага на те, що адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі. Тому суд, у розумінні положень ст.280 КУпАП, позбавлений процесуальної можливості самостійно виправити недоліки відповідного органу, на який покладено обов`язок по складенню протоколу, а отже й змінювати чи доповнювати висунуте проти особи обвинувачення у вчиненні нею адміністративного правопорушення, викладене у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення.

Під час дослідження судом апеляційної інстанції протоколу про адміністративне правопорушення №536 ТО 920 від 25.10.2023 (а.с.1) встановлено, що у ньому не зазначено місця правопорушення, що ставить під сумнів встановлення особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, всіх елементів об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та на що слушно посилається сторона захисту в апеляційній скарзі.

Однак, суд першої інстанції, не наводячи належних мотивів свого рішення, поклав на себе невластиві повноваження і вважав, що місцем правопорушення є юридична адреса військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , і, в свою чергу, віднесена до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Натомість, як вбачається з копії висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 9678 від 24.10.2023 року (а.с. 4), медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги "Запорізької обласної ради", що у свою чергу ставить під сумнів висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення саме на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої у м. Дніпрі.

За таких обставин, відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення чітко встановленого місця вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у цій справі, ставить під сумнів легітимність Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, який розглянув дану справу.

На ці обставини під час розгляду справи у суді першої інстанції звертав свою увагу захисник у своєму клопотанні про направлення справи для розгляду за належною територіальною підсудністю (а.с.34-35).

Отже порушення територіальної підсудності розгляду справи про адміністративне правопорушення є істотним порушенням вимог процесуального закону, оскільки порушує право особи на справедливий судовий розгляд і тягне за собою безумовне скасування рішення місцевого суду. За таких обставин інші доводи апеляційної скарги захисника не перевіряються.

Водночас, апеляційний суд враховує, що згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Отже, оскільки адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП, що інкримінуються ОСОБА_1 , вчинене 24 жовтня 2023 року і на час апеляційного розгляду справи - 19 лютого 2024 року спливли визначені ч.2 ст.38 КУпАП процесуальні строки, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника Ярошенка О.О. підлягає частковому задоволенню, постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2024 підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП, без визнання доведеності чи недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Ярошенка Олександра Олеговича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО