ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/655/24
Провадження №3/477/721/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А. А., з секретарем Свєтлаковою А.О., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 560995 від 18 березня 2024 року, цього ж дня о 22год. 15хв. ОСОБА_1 в с. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області керував транспортним у стані алкогольного сп`яніння, за результатами алкотесту Драгер вміст алкоголю в крові складав 0,35 проміле, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився та пояснив, що дійсно, був зупинений працівниками поліції та за результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці результат алкотесту показав 0,35 проміле. Однак він страждає на хворобу ШКТ та, як йому відомо від лікаря, такі хвороби можуть впливати на хибність показників алкотесту. Надав суду медичні документи.

Допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста лікар вищої категорії КНП ММР «ЦМСД№4» ОСОБА_2 . після огляду наданих ОСОБА_1 медичних документів суду пояснила, що існує досить багато хворобливих станів, які можуть викликати позитивну реакцію алкотесту, в тому числі це хвороби шлунково - кишкового тракту, цукровий діабет. Іноді людині достатньо вживати цукровмісні продукти та мати підвищену кислотність шлунку. Наявні в анамнезі ОСОБА_1 хвороби можуть свідчити про вищевказане та показники алкотеста Драгер можуть складати до 0,5 0,6 проміле.

Розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративним правопорушенням, відповідно до статті 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Такі ж положення щодо порядку огляду на стан сп`яніння містяться в пунктах 3, 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з приводу оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , вбачається, що останньому працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту Драгер, на що він погодився. За результатами продуття алкотесту Драгер, показник склав 0, 35 проміле, що підтверджено також долученими до матеріалів справи чеком алкотесту Драгер № 6810 та актом огляду на стан сп`яніння, які підписані ОСОБА_1 .

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 страждає на низку хвороб, які можуть впливати на результати алкотесту, через що показники можуть складати до 0,5 0,6 проміле. Зазначені обставини викликають у суду обгрунтовані суміви у наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Отже, за результатом дослідження доказів в судовому засіданні суд позбавлений можливості дійти однозначного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

У відповідності до частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП України.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, через відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складений 20 вересня 2024 року.

Суддя А. А. Саукова