КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року

справа № 752/21816/23

провадження № 33/824/815/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 20 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 листопада 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій оскаржувану постанову просив скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання, висловлював заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці. Зазначає, що працівники поліції відчули запах алкоголю лише через 20 хвилин після спілкування, що на думку апелянта вказує на провокацію з боку поліцейських.

Матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, та останній повідомляв працівників поліції, що за кермом був не він, а його товариш. До матеріалів справи не було долучено акт огляду та направлення водія для проходження огляду. Суду також не надано доказів того, що протокол складено посадовою особою, яка уповноважена на вчинення відповідних дій. Також вказує на відсутність доказів того, що технічний засіб, яким проводився огляд погоджений Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики. Згідно роздрукованих показів «Алкотест» остання повірка калібрування технічного засобу проводилась 15 грудня 2022 року, а огляд особи здійснено більше ніж через 6 місяців з дня проведення калібрування приладу.

Крім того, апелянт стверджує, що з результатами огляду не погодився, однак до медичного закладу доставлений не був.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 525664 від 05 жовтня 2023 року о 10 год 23 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Sens», д.н.з НОМЕР_1 , по вул Академіка Заболотного, 31-Е у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу - приладу газоаналізатору«Drager Alcotest 6820» ARJL - 0269, вміст алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі становив 1,23% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується наявними матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 05 жовтня 2023 року;

- чеком приладу «Drager Alcotest 6820» ARHK від 05 жовтня 2023 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 жовтня 2023 року;

- розпискою/зобов`язанням ОСОБА_2 від 05 жовтня 2023 року;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

- відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 «а» ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до наявного в матеріалах справи результатів проведеного тесту Drager Alcotest 6820», проба на алкоголь позитивна і становить 1,23 % проліме, хоча допустимий вміст алкоголю - 0,2 % проміле.

Щодо тверджень апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не керував автомобілем та повідомляв працівників поліції, що за кермом був не він, а його товариш, є необґрунтованими. Апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, що факт керування та зупинки доводиться непрямими доказами, а саме: змістом розмови між поліцейськими, ОСОБА_1 та його пасажиром протягом певного періоду часу, його поведінкою під час спілкування з працівниками поліції, надання посвідчення водія, наявність вільного доступу до автомобіля, що відповідає загальним принципам доказування та правилам оцінки доказів, відповідно до ст. 252 КПК України.

У зв`язку із цим, пояснення ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом керувала інша особа суд відноситься критично. На думку суду ці пояснення надані виключно із метою ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи не було долучено акт огляду та направлення водія для проходження огляду, апеляційним судом відхиляються, оскільки матеріали справи містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обґрунтування апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів того, що технічний засіб яким проводився огляд погоджений Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики та огляд особи здійснено більше ніж через 6 місяців з дня проведення калібрування приладу, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки посилання захисника на дані факти не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.1 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 - за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.3 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Таким чином, газоаналізатори виробництва концерну «Drager Alcotest 6820» (Німеччина), що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

Отже, технічні засоби, що використовуються органами Національної поліції України для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в один рік.

З роздруківки результату тестування на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820» вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 15 грудня 2022 року.

Оскільки, станом на 05 жовтня 2023 року (на дату огляду ОСОБА_1 ) ще не минув один рік після проведення останньої повірки спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820», вказаний газоаналізатор є сертифікованим.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києвавід 20 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя