Справа № 702/871/24
Провадження № 3/702/467/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття справи

18.09.2024 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Барська Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , голови ФГ «Половинчук»,

за ч.3 ст. 154 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно зі складеним 01.09.2024 протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 946981 25.08.2024 о 00 год 10 хв ОСОБА_1 порушив правила утримання собак по АДРЕСА_2 , а саме собака породи амстаф спричинила тілесні ушкодження (покусала) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на території, яка належить ОСОБА_4 , чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.154 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 роз`яснені передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права і щодо викладеного у протоколі діяння він пояснив, що свою вину у вчиненні правопорушення не визнає, належна йому собака породи амстаф утримується на приватизованій його дружиною ОСОБА_4 земельній ділянці по АДРЕСА_2 на прив`язі. Місце утримання собаки обладнане утепленою будою. 25.08. 2024 до нього і дружини прийшли гостювати кум ОСОБА_3 зі співмешканкою ОСОБА_2 Гостювання затягнулось за північ, собака на нетверезих гостей реагував знервовано. ОСОБА_5 вихвалявся своєю хоробрістю і мав намір розірвати собаці пащу. В один із моментів собака скинув ошийник і кинувся на гостей. Поки господар відтягував та утримував пса, він встиг їх вкусити.

Витрати на лікування він відшкодував та виплатив ОСОБА_3 зі співмешканкою ОСОБА_2 понад 13 000, 00 гривень.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши протокол ВАБ № 946981 від 01.09.2024 і додані до нього матеріали: довідку за зверненням ОСОБА_3 від 25.08.2024, копію рапорту від 25.08.2024, копію протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 24.08.2024, копію пояснень ОСОБА_2 від 25.08.2024, копію пояснень ОСОБА_3 від 24.08.2024, копію пояснень ОСОБА_1 від 24.08.2024, копію пояснень ОСОБА_4 від 01.09.2024, копію ветеринарного паспорта № НОМЕР_2 , копію довідки - характеристики ОСОБА_2 від 03.09.2024, копію довідки - характеристики ОСОБА_1 від 03.09.2024, копію запиту директору КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради №17204-2024 від 30.08.2024, копію відповіді на запит КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради №303 від 03.09.2024, приходжу до таких висновків і такого рішення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із змісту ст. 245 КУпАП слідує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Диспозицією ст. 154 КУпАП передбачена відповідальність за:

1) утримання собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами;

2) утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця;

3) вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях;

4) не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частина третя ст. 154 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Обидві ці норми є бланкетними, тобто нормами, які лише називають або описують правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилають до інших нормативно-правових актів, які наповнюють норму ст. 154 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відповідно до ст. 180 ЦК України, тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на яких поширюється правовий режим речі, тобто собака є майном, об`єктом права власності.

При складанні протоколу про адмінправопорушення, посадова особа, повинна викласти суть правопорушення виходячи виключно зі змісту частини 1 статті 154 КУпАП з посиланням на конкретний пункт Правил утримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, який вважається порушенням, чи Правил утримання домашніх тварин, чи інших нормативно-правових актів, які затверджені відповідними органами місцевого самоврядування та встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами, і виключно після цього зазначити наслідки у виді заподіяння шкоди, як це передбачено ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Отже, аналіз положень ст.154 КУпАП вказує на те, що відповідальність за ч.3 вказаної статті настає виключно у випадку вчинення особою діянь, конкретно визначених ч.1 ст.154 КУпАП, настання наслідків, передбачених ч.3 даної статті, та за умови, що такі наслідки перебувають в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з вчиненими особою діяннями, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.154 КУпАП.

Відсутність хоча б одного з вказаних вище елементів свідчить про відсутність складу цього адміністративного правопорушення.

Всупереч наведеному, сформульована у протоколі серії ВАБ №946981 фабула правопорушення не відображає жодної ознаки, передбаченого ст. 154 КУпАП, проступку. Уповноважена на складання протоколу особа лише вказала, що ОСОБА_1 порушив правила утримання собак по АДРЕСА_2 і собака породи амстаф спричинила тілесні ушкодження (покусала) гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

При цьому протокол констатує, що собака перебувала на території, що належить ОСОБА_4 .

Аналізуючи зміст фабули протоколу приходжу до висновку, що ознак жодного, визначеного ч.1 ст. 154 КУпАП правопорушення вона не містить.

Крім іншого, з пояснень усіх учасників подій 25.04.2024 випливає, що у зазначений день вони разом перебували на території володіння ОСОБА_1 , де відбувалось спільне застілля. Собака увесь цей час утримувався на прив`язі. Під завершення застілля, пес залишився без прив`язі і покусав гостей. ОСОБА_1 стверджує, що його дружини ОСОБА_4 на цей час на території вже не було.

Судово медичне дослідження наявності тілесних ушкоджень та механізму їх заподіяння не проводилось.

Стаття 154 КУпАП взагалі не передбачає відповідальність власника за утримання собаки і її пересування без повідка і намордника по власній території.

Вказана в протоколі обставина, що собака спричинила тілесні ушкодження (покусала) гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_3 самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 ч.3 КУпАП, не являється, що виключає можливість притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності. Ці обставини можуть бути підставою для звернення до суду в порядку цивільного судочинства за умови подання цивільного позову про відшкодування шкоди та долучення відповідних доказів.

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, які заборонені відповідними Правилами, та настанням відповідних наслідків у виді матеріальної шкоди за обставин, зазначених в протоколі про адмінправопорушення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адмінправопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. №23-рп/2010 адмінвідповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних і правових принципах, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складений протокол про адмінправопорушення.

При розгляді справи, згідно приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суддя застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і практику ЄСПЛ як джерела права.

Так, згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно із загальноприйнятим європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом», що сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14.02.2008 у справах «Кобець проти України» (п. 43), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6.12.1998 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 8.07.2020 р. у справі №463/1352/ 16-а в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, повинні тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, який складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, та інші матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, за викладених в протоколі обставин, що вказує на відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності через відсутність складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Із комплексу наведених вище обставин та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки є доказом у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, а також визначає суть адміністративного правопорушення, інкримінованого в провину особі, а також у зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення не дає змоги встановити вину останнього в інкримінованому правопорушенні за викладених в протоколі обставин та причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 щодо утримання собаки та шкідливими наслідками у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим, слідує те, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в діях особи складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 8, 9, ч.3 ст. 154, ст. 245, 247, 251, 256, 268, 279, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Тетяна БАРСЬКА