ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 Справа №607/4186/24 Провадження №3/607/2318/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого водієм ФОП ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №710550 від 20 лютого 2024 року, 15 лютого 2024 року о 10 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volvo FH 13/440», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «Inter Cars NW», державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в cудовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, вказав, що не відчув контактування з іншим транпортним засобом.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. При цьому, такі дії мають вчинятися свідомо з метою залишення місця ДТП. Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини та мотивом нехтування забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено в судовому засіданні, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 мав намір залишити місце дорожньо-транспортної пригоди через нехтування правилами безпеки дорожнього руху, матеріали справи не містять, а його пояснення в суді та матеріали справи свідчать про те, що він покинув місце ДТП через те, що моменту зіткнення не відчув.

Таким чином, на підставі пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, не встановлено суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із чим його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження за ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122-4, 280, 283, 284 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя В. В. Ромазан