Справа № 138/250/24
Провадження №:3/138/131/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Ясінського Ю.А., за участю секретаря судового засідання Сілантьєвої Л.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Заболотної Г.В., розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, тел. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 258870 від 22.01.2024 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 22.01.2024 о 08 год. 51 хв. по вул. Київській, 55 в м. Могилів-Подільський Вінницької області керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на технічний засіб BDC5302.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 22.01.2024 їдучи з дружиною на роботу, були безпідставно зупинені працівниками поліції. Поліцей-ський ОСОБА_2 , з яким у нього давно склались неприязні відносини, підійшовши до нього сказав своєму напарнику, що треба їхати до лікарні, оскільки йому здалось, що в ОСОБА_1 розширені зіниці. ОСОБА_1 до лікарні поїхав проте відмовився проходити тест, який мав надати сам поліцейський, побоюючись змови між поліцейськими та працівниками лікарні, а також не розуміючи причин зупинки авто. Після цього на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 , поліцейський СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, повідомив, що зупиняв автомобіль, на якому рухався ОСОБА_1 , виключно з метою виявлення диверсійно-розвідувальної групи відповідно до внутрішнього наказу, якого саме не пам`ятає. Крім того, зазначив, що це був незнайомий йому транспортний засіб та водій. До цього знав лише ОСОБА_1 жінку. Неприязних стосунків з ними не мав. В ході спілкування зі ОСОБА_1 виявив в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці, що не реагували на світло, порушення мови і координації рухів та тремтіння рук. Права йому не роз`яснював.

Захисник Заболотна Г.В. просила провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, оскільки не надано прямих, безспірних та безсумнівних доказів його винуватості. Так, захисник зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі і право користуватись правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, тощо. Крім того, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а й шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, проте ОСОБА_3 не вручалося письмового направлення на медичний огляд, останнє було складено тільки після відмови від проходження медичного огляду. ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, які були незмінними під час всього часу спілкування з працівником поліції. Працівниками поліції не оглядались руки ОСОБА_1 на стан тремтіння пальців рук та не зафіксовано належним чином те, що зіниці очей не реагують на світло. Працівником поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та що ця відмова є окремим видом адміністративного правопорушення. Також захисник наголосила, що для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений працівниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху України та подальшим притягненням до відповідальності) може поставити під сумнів і саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія». Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, чого зроблено не було. Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

Крім того в судовому засіданні було оглянуто диск з відеозаписами, на яких зафіксовано як патрульний автомобіль рухається в потоці з іншими автомобілями, випереджаючи їх, та наблизившись до автомобіля «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухається без видимих порушень Правил дорожнього руху України, вживає заходів до його зупинки. Працівники поліції в ході розмови з водієм автомобіля ОСОБА_1 повідомляють останньому причину зупинки, а саме відпрацювання ДРГ, та одразу повідомляють водієві про виявлення в останнього ознак наркотичного сп`яніння і пропонують проїхати до медзакладу для проходження огляду.

В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надано та дослідженопротокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 258870 від 22.01.2024, в якому зазначено обставини правопорушення; довідку начальника САП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Олійника М. про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався та посвідчення водія отримував; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду відмовився.

Крім того, для встановлення яким внутрішнім наказом керувався ОСОБА_2 під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 судом, за клопотанням захисту, було зроблено запит до Могилів-Подільського РВПР ГУНП у Вінницькій області. Згідно відповіді начальника Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області № 4289/223/01-2024 від 05.03.2024 інспектор сектору реагування патрульної поліції Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Владислав Дзекан керувався п. 34 розділу IV ст. 23 Закону України «Про національну поліцію України» та внутрішнім наказом ГУНП у Вінницькій області № 575 від 25.06.2022 щодо протидії диверсійно-розвідувальним групам, виявлення осіб, які можуть бути причетними до диверсії, терористичної, колабораційної діяльності та співпраці з ворогом на території прикордонних районів окремих територіальних громад Вінницької області, також до суду було надано копію зазначеного наказу.

Дослідивши зміст протоколу з додатками, витребувані документи, письмове клопотання захисника, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейського, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП, встановлено порядок з`ясування обставин при розгляді справи про адміністративне порушення, а саме чи було вчинено адміністративне порушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»).

Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

У своєму Рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, водій не був зобов`язаний виконувати вимогу інспектора.

Разом з тим, згідно досліджених у судовому засіданні фрагментів відеозапису, поліцейським проінформовано ОСОБА_1 про причину зупинення транспортного засобу, а саме «виявлення ДРГ».

На сьогодні в Україні існує дві законні підстави для зупинки транспортного засобу: на підставі статті 35 Закону «Про національну поліцію» при наявності порушень ПДР; на блокпосту відповідно до постанов КМУ від 29.12.2021 №1455 та 29.12.2021 №1456 без наявності порушень ПДР.

При зупинці авто працівники поліції повинні чітко повідомити мотиви своїх дій. Безпідставно зупиняти автомобілі працівникам поліції заборонено. Сам по собі режим воєнного стану та діяльність правоохоронних органів з виявлення диверсійно-розвідувальних груп, осіб, які можуть бути причетними до диверсії, терористичної, колабораційної діяльності та співпраці з ворогом на території прикордонних районів окремих територіальних громад Вінницької області, вищезазначеного Закону не змінює.

Окрім того, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», під час воєнного стану поліція має ті самі права та обов`язки, як під час мирного стану, хоча додатково її повноваження розширені.

Тобто, в судовому засіданні не доведено, що поліцейський перед зупиненням даного авто мав підстави вважати, що водієм порушено ПДР або що він чи пасажир причетні до вчинення будь-яких правопорушень, а також, що дане авто чи його вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, а отже зупинка транспортного засобу була незаконною.

Чинним законодавством передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регулює Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція).

Так, Інструкцією передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Крім того, Пунктами 6-8 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння прово-диться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціаль-них технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, визначення КМ України. Згідно з п. 8 розділу ІІ Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї інструкції.

В даному випадку, відповідно до відеозаписів події, таке направлення працівник поліції почав складати безпосередньо в медичному закладу після доставки туди ОСОБА_1 , однак останній в лікарні вже відмовився від огляду. Вручення ж йому направлення законодавством не передбачено.

Згідно п. 6 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 258870 від 22.01.2024, у ОСОБА_1 мали місце такі ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови та координації рухів.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи відеозаписів із портативного відеореєстратора працівника поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, які були незмінними під час всього часу спілкування з працівниками поліції, координація рухів була візуально нормальною, реакція ж його зіниць на світло взагалі поліцейськими не перевірялась.

Крім того, відповідно до відеозаписів події зупинка автомобіля мала місце о 8 год. 51 хв. 22.01.2024, доставка ОСОБА_1 до медзакладу відбулась о 09 год. 10 хв. 22.01.2024, де він одразу ж і відмовився від огляду, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 258870 від 22.01.2024 був складений о 09 год. 27 хв., а роз`яснення прав працівниками поліції ОСОБА_1 мало місце після цього о 10 год. 02 хв. 22.01.2024, в тому числі право на правову допомогу, про що слушно зауважила захисник.

Вказане, в сукупності з тими обставинами, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, викликає сумнів у тому, що у останнього були ознаки наркотичного сп`яніння, які б давали підстави поліцейським вважати, що водій знаходиться в стані сп`яніння і відповідно ініціювати процедуру огляду на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є беззаперечним доказом на доведення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС Украї-ни від 06.11.2015 № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідом-ляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду, відмова стала можливою у зв`язку з тим, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, не було дотримано вимоги ч. 11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, в частині роз`яснення прав, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та докази, долучені до протоколу, містять у собі недостатні, суперечливі та сумнівні відомості, що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, в частині того, що докази про що небуть можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року, (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідаль-ності, захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в ході судового розгляду не здобуто, тому вважаю недоведеною вину останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що провадження по справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Ю. А. Ясінський