Справа № 646/1632/24
№ провадження 3/646/1156/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2024 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Шиховцова А.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від групи Військової служби правопорядку м. Куп`янськ щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигода Долинського району Івано-Франківської області, громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого водія, старшого солдата, що проходить військову службу за мобілізацією, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХІ №2/198 від 06.01.2024 06 січня 2024 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння на території тимчасової дислокації підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 , чим вчинив в умовах особливого стану адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було направлено о 20:00 год до Куп`янського ТМО. За результатами проведеного огляду на стан сп`яніння встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, вміст алкоголю в крові 0,23 проміле, висновок №3874 від 06.01.2024.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, у матеріалах справи міститься письмова заява, в якій він визнав свою вину та просив провести судове засідання без його участі.

Згідно з ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП України).

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, судом встановлене наступне.

Згідно з ст.251КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Єдиним нормативним актом в Україні, який регулює порядок проходження огляду на факт встановлення перебування в стані алкогольного сп`яніння, є Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрована в МЮ України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Ця теза підтверджена в роз`ясненні, викладеному в Листі Департаменту реформ та розвитку медичної допомоги МОЗ України від 21.06.2013 року № 3.22-17/327/18254, де зазначено, що «відповідно до чинного законодавства України порядок огляду на стан сп`яніння регламентується постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та наказом МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/600 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зареєстрований в МЮ України 6.10.2009 року. Зазначений наказ МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/600 скасований спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, але прийнята уже зазначена вище Інструкція.

Таким чином, до правовідносин, що склались в даному провадженні про адміністративне правопорушення, можливо застосувати положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 року за № 1413/27858, оскільки інший нормативний акт відсутній, виявлення алкогольного сп`яніння у водіїв і громадян, які транспортними засобами не управляють, не має різниці, так як об`єктом дослідження є в будь-якому випадку стан особи.

Відповідно до п.7 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 №1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Інструкцією зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом Міністра оборони України від 23.10.2021 № 329 інших показників вмісту алкоголю в крові для висновку про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння не встановлено.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особу можна вважати такою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, якщо за результатами огляду за допомогою технічного засобу, вміст алкоголю в крові в неї перевищує 0,2 проміле.

Як вбачається з матеріалів справи, у висновку лікаря-нарколога «Куп`янське ТМО» №3884 від 08.01.2024 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами огляду вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 за допомогою технічного пристрою «Алкофор 307» склав 0,23 проміле.

Відповідно до Інструкції з експлуатації приладу «Алкофор 307» границею допустимої похибки є +-0,05 мг/дм3, тобто така похибка допустима до 0,25%, що в свою чергу ставить під сумнів результат в 0,23 проміле, який було встановлено ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вказаного приладу, оскільки вказаний показник перебуває у межах можливої похибки вимірювань.

Враховуючи зазначене, зафіксований технічним засобом «АлкоФор 307» результат огляду на стан сп`яніння 0,23 проміле, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може в достатній мірі свідчити про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий показник знаходиться в межах допустимої похибки у вимірюваннях (0,05). І в даному випадку, з метою забезпечення об`єктивності та достовірності результатів, повинно було б бути проведено повторне продуття алкотестера.

Однак особа, яка проводила огляд на стан сп`яніння не врахувала даний факт та повторно не провела тест.

Крім того, згідно п. 9 розділу 3 Інструкції, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Водночас у матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності «Алкофор 307» та відомості про дату його останньої повірки, що також ставить під сумнів результати огляду військовослужбовця на стан сп`яніння.

Відповідно до Наказу №1747 від 13.10.2016 року «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається - становить 1 рік.

Відповідно до «Віденської конвенції про дорожній рух» від 08.11.1968, яка ратифікована Україною, у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25мг на літр повітря що видихається (0,25 проміле).

Таким чином, висновок про стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , зроблений у висновку лікаря-нарколога «Куп`янське ТМО» №3884 від 08.01.2024 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на підставі показника у 0,23%, проміле, з огляду на як передбачену похибку спеціального технічного засобу, так і відсутність відомостей про останню його повірку, не може вважатися достовірним та беззаперечним доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Виходячи із змісту ст. 8Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Інші належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20КУпАП - відсутні, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі « Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, провадження уданій справі підлягає закриттю у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.172-20 (ч.3), 247 (п.1 ч.1), 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст.172-20КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Шиховцова