Справа № 194/1589/24
Номер провадження 3/194/570/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 106-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ДОП СП ВП №1 Павлоградського ВРП ГУНП в Дніпропетровській області, був складений 07.09.2024 року адміністративний протокол серії ВАВ №524747, відносно ОСОБА_1 , за те, що він 29.07.2024 року за адресою: м. Тернівка вул. Троїцька буд. 93, вирощував рослину роду коноплі (Cannabis) в кількості 304 штуки, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей, чим порушив чинне законодавство, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 106-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєному не визнав та пояснив, що у нього у дворі на городі росли дикорослі рослини роду конопля, які він самостійно не висаджував та не займався їх доглядом він не прополював їх та не поливав. Однак покосити їх не мав можливості.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 106-1 КУпАП передбачено накладення штрафу на посадових осіб від тридцяти до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за невжиття заходів щодо забезпечення встановленого режиму охорони посівів снотворного маку чи конопель, місць зберігання і переробки врожаю цих культур, а так само невжиття заходів щодо знищення післяжнивних залишків чи відходів виробництва, що містять наркотичні речовини.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Зазначена диспозиція ч. 1 ст. 106-1 КУпАП вказує на те, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у вчиненні таких діянь посадовою особою.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу серії ВАВ №524747 від 07.09.2024 року про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 106-1 КУпАП уповноваженими особами на підтвердження винуватості ОСОБА_1 додано: постанову від 30.08.2024 року про закриття кримінального провадження №0000309 від 09.07.2024 року; витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000309 від 09.07.2024 року; копію протоколу обшуку від 29.07.2024 року; копію висновку експерта № СЕ-19/104-24/30737-НЗПРАП від 15.08.2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 .

В той же час в матеріалах справи відсутні відомості про те, що особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 являється посадовою особою.

Відтак, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення неможливо встановити, що ОСОБА_1 є посадовою особою в розумінні ч. 1 ст. 106-1 КУпАП, а відтак є суб`єктом вказаного правопорушення, тому твердження про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 106-1 КУпАП ґрунтується на припущеннях, оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом зазначеного правопорушення.

Слід зауважити, що КУпАП не передбачено перекваліфікація дій правопорушника на іншу частину чи статтю кодексу та суд розглядає справу в межах обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі до матеріалів справи не долучено, тому докази на підтвердження винуватості особи відсутні.

У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презум пцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доповнювати його чи уточнювати.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах складу адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні остаточні дані з доказами складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , що є вочевидь недостатнім для здійснення переконливих висновків щодо наявності винуватості, є сумнівним, і повинно тлумачитись на користь особи, у відношенні якої було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи встановлені під час судового розгляду вказані факти та викладені вище обставини, суддя вважає, що по справі відсутні належні, достатні та допустимі докази, оцінивши які, можливо було б дійти до висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 , тому є усі підстави стверджувати, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 106-1 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 106-1 КУпАП.

В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст. 9, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 106-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 106-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін