Номер провадження: 33/813/669/24
Номер справи місцевого суду: 522/5376/23
Головуючий у першій інстанції Шестакова Я. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Соколовської Є.Р., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Миколюка А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні його заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 27 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнутий судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Не погодившись із зазначеною постановою захисник Миколюк А.П. подав апеляційну скаргу разом з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження захисник зазначив, що ОСОБА_1 не отримував копію постанови суду. Крім того, ОСОБА_1 здійснює догляд за своєю хворою матір`ю, яка є недієздатною та хворою малолітньою дитиною, в зв`язку з чим, він тільки зараз звернувся до апеляційного суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Миколюк А.П. підтримали заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, строки подачі апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у справах про адміністративні правопорушення врегульований чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналогічні положення висвітлені і у ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, оскаржувана постанова була прийнята суддею Приморського районного суду м. Одеси 27 березня 2023 року.

При цьому зі змісту мотивувальної частини постанови убачається, що ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні під час розгляду його справи, свою вину визнав в повному обсязі, просив застосувати до нього мінімальне адміністративне стягнення.

ОСОБА_1 було роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

В свою чергу угоду про надання правової (правничої) допомоги ОСОБА_1 із адвокатом Миколюком А.П. уклав лише 12 січня 2024 року, майже через 9 місяців з моменту прийняття постанови, яка на цей час вже набрала законної сили (а.с.64).

Апеляційна скарга була подана захисником до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси 01 лютого 2024 року (а.с.45).

Апеляційний суд бере до уваги правову позицію викладену у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07 листопада 2023 року по справі №317/1651/23, в якій суд вказав на те, що укладення із захисником договору про надання правової допомоги після проголошення оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Крім того в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Апеляційний суд зазначає, що, звертаючись з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 27 березня 2023 року захисник Миколюк А.П. не надав доказів про наявність у його підзахисного ОСОБА_1 перешкод у реалізації свого права на оскарження вказаного судового рішення у встановлений законом строк.

Будь-які докази поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, відповідно до положень ч.2 ст.294 КУпАП, апеляційна скарга захисника Миколюка А.П. підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника Миколюка А.П. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 27 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Апеляційну скаргу разом з усіма доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко