ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2175/24 Справа № 932/5954/24 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу адвоката Бубирєва С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2024 року, якою :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, медичну сестру КНП Міська клінічна лікарня №16, члена позаштатної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

за участю:

адвоката Бубирєва С.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 12.07.2024 року, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді медичної сестри філії №2 КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР, будучи членом постійно діючої позаштатної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , і відповідно до п.п. «ґ» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» - є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч.1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік за типом «щорічна» - 03.07.2024 року о 19.57 год., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Бубирєв С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю, на його думку, в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою адвокат подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Просив визнати причини пропуску строку поважними.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає про порушення норм процесуального права у вигляді недотримання строку складання Протоколу від 12.07.2024 року. Вказує, що протокол складений посадовою особою суб`єкта владних повноважень на звичайних листах паперу, а не на бланку.

Матеріали справи не містять доказів наявності у особи умислу.

Зазначив, що від правопорушення відсутня суспільна шкода, а також просив врахувати, що ОСОБА_1 є медичною сестрою.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Бубирєв С.В. підтримали доводи апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні.

Прокурор будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду залишити без змін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як зазначено у диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за даною нормою закону настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Мотивуючи своє рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд першої інстанції послався на положення закону України Про запобігання корупції, а також на досліджені у судовому засіданні письмові докази, зокрема на:

- протокол про адміністративне правопорушення від 12.07.2024 року № 1058;

- лист КНП міська клінічна лікарня №16 ДМР з додатками;

- копія наказу Про впорядкування медичного процесу та залучення медичного персоналу до роботи ВЛК КНП МКЛ №16 ДМР в районних ТЦК та СП у 4 кварталі 2023 року;

- копія наказу Про оповіщення та організацію електронного декларування співробітниками КНП МКЛ №16 ДМР у 2024 році;

- письмові пояснення ОСОБА_2 ;

- рапорт;

- декларація ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення ОСОБА_1 ..

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1058 від 12.07.2024, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді медичної сестри філії №2 КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР, будучи членом постійно діючої позаштатної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , і відповідно до п.п. «ґ» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» - є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч.1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік за типом «щорічна» - 03.07.2024 року о 19.57 год., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до наказу Про впорядкування медичного процесу та залучення медичного персоналу до роботи ВЛК КНП МКЛ №16 ДМР в районних ТЦК та СП у 4 кварталі 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , як медична сестра, включена до складу постійно діючої позаштатної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу Про оповіщення та організацію електронного декларування співробітниками КНП МКЛ №16 ДМР у 2024 році, ОСОБА_1 сповіщена про необхідність електронного декларування у 2024 році.

Відповідно до декларації, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2023 рік 03.07.2024 о 19 год. 57 хв..

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" - "ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та доповнено перелік суб`єктів декларування, визначених п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону підпунктом «ґ», а саме: голови та члени лікарсько-консультативних і медико-соціальних експертних комісії, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.

Роз`ясненням Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що суб?єктами, на яких поширюється дія Закону, є: особовий склад штатних військово-лікарських комісій (ВЛК, п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону); голови та члени лікарсько-консультативних (ЛКК) і медико-соціальних експертних комісій (МСЕК), а також голови, їхні заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських (ВЛК) і лікарсько-льотних комісій (ЛЛК), які при цьому не особами, зазначеними у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону (п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону).

Декларантами є всі особи, які входять (призначені / відряджені) до складу відповідних комісій згідно з організаційно-розпорядчими документами, незалежно від фактичного виконання функцій голови / члена / секретаря комісії, а також від строку перебування в складі відповідної комісії (у т.ч. які залучені до роботи на правах членів).

Також, роз`ясненням Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023 встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом №3384-ІХ вже перебували і продовжують перебувати у складі відповідних комісій (п.п. «г» п. 1, п.п. «ґ» п. 2 ч.1 ст.3 Закону), слід подати лише щорічну декларацію з позначкою «я продовжую виконувати функції держави або місцевого самоврядування» за 2023 рік до 31.03.2024 включно.

На виконання вище зазначених вимог у ОСОБА_1 виник обов9язок подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за типом щорічна за 2023 рік не пізніше 31.03.2024 року.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що ОСОБА_1 будучи членом постійно діючої позаштатної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи відповідно до п.п. ґ ч.2 ст.3 Закону України Про корупцію та роз`яснень НАЗК суб`єктом декларування, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік за типом щорічна, подала щорічну декларацію за 2023 рік 03.07.2024 о 19 год. 57 хв., тобто з порушенням, встановленого законом строку для подачі такої декларації.

Відтак, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях останньої складу зазначеного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки цей висновок ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин даної справи, що стосуються часу, суті адміністративного правопорушення та вини вказаної особи у його вчиненні.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено суб`єктом, який не наділений таким повноваженням, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст.51-2 Закону України Про запобігання корупції, державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Згідно абз.14 ч.1 ст.1 Закону України Про запобігання корупції спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законі України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, зокрема щодо адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.172-4 - 172-9 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Положенням про Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - Управління), затвердженого Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 за № 17, завданням Управління є реалізація повноважень Національної поліції та Департаменту, зокрема, в частині протидії корупції, а саме протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України Про запобігання корупції, вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України; здійснення моніторингу та аналізу стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України Про запобігання корупції; здійснює збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; здійснює складання в межах компетенції протоколу про правопорушення, пов`язані з корупцією та направлення їх до суду в установленому законом порядку.

З рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 11.07.2024 вбачається, що останнім за матеріалами перевірки відносно члена постійно діючої позаштатної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було отримано відомості та з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій (далі - ЄДРД). З отриманий відомостей вбачається, що декларація за типом щорічна за 2023 рік суб`єкта декларування ОСОБА_1 була опублікована в публічній частині ЄДРД 03.07.2024 з зазначенням посади - медична сестра.

Таким чином, Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП, уповноважений складати протокол про вчинення правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Зібрані по справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 грн, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а постанова судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 липня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ч. 6, 7ст. 126 Конституції України, Законом України "Про запобігання корупції", ст. ст. 7, 9, 10, 11, ч. 1 ст.172-6, ст. ст. 247, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Бубирєва Сергія Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2024 року задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката Бубирєва Сергія Вікторовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко