ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/455/24
провадження № 3/753/737/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 10 січня 2024 року надійшли протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що постановою судді від 06 лютого 2024 року об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2023 року серії ААД № 530643, водій ОСОБА_1 20 грудня 2023 року, о 18 год. 45 хв., за адресою: м. Київ, вул. Б. Гмирі, 5, керуючи транспортним засобом «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2023 року серії ААД № 530644, водій ОСОБА_1 20 грудня 2023 року, о 18 год. 45 хв., за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 10/12, керував транспортним засобом «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», під запис на нагрудну бодікамеру 470658, 472394 номер тесту 4377, результат позитивний - 2,19‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 530643 від 20 грудня 2023 року, складений стосовно ОСОБА_1 , схема місця ДТП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 530644 від 20 грудня 2023 року, складений стосовно ОСОБА_1 , тест приладу «Драгер», акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, пояснення свідка ОСОБА_2 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копія водійського посвідчення ОСОБА_1 , реєстраційна картка транспортного засобу «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 , відеозаписи з бодікамер поліцейських № 470658, 472394.

У судовому засіданні брав участь адвокат Харченко С.В. та ОСОБА_1 , які долучили клопотання про закриття провадження у справах.

Так, адвокат Харченко С.В. у письмових клопотаннях вказує на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та долучені матеріали справи не містять жодних підтверджень цього. Зазначає, що був лише один свідок, але його показання не підтвердженні іншими доказами, до того ж працівниками поліції не роз`яснено прав ОСОБА_1 , а сам протокол складено нерозбірливо. Крім цього, зазначає, що всупереч вимогам патрульні не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

На підставі викладеного, адвокат Харченко С.В. вважає, що працівники поліції не встановили всіх учасників, обставин події та склали протоколи про адміністративні правопорушення з порушенням. У зв`язку чим, просив суд закрити справу за двома протоколами стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, складені працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 протоколи відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелом доказової інформації про події правопорушень та особу, яка їх вчинила.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2023 року серії ААД № 530643, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, під час керування транспортним засобом, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди 20 грудня 2023 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2023 року серії ААД № 530644, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, у протоколі в повній мірі викладено суть правопорушення, зокрема він складений за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- схемою місця ДТП до протоколу, в якій вказані місце розташування транспортного засобу на дорозі після зіткнення, умови погоди, стану дорожнього покриття, освітлення, пошкодження транспортних засобів після ДТП: «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 та «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Соціотерапія» від 20 грудня 2023 року;

- письмовими поясненням свідка ОСОБА_2 , яка і викликала працівників поліції на місце пригоди. Так, свідок вказала, що 20 грудня 2023 року, о 18 год. 45 хв., було здійснено ДТП водієм ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 в`їхав у припарковану машину. Далі він намагався продовжити рух, але вдалось зупинити машину, а після того як відчинила двері зрозуміла, що він ( ОСОБА_1 ) перебуває у стані алкогольного сп`яніння. В автомобілі також знаходився хлопчик, який є внуком ОСОБА_1 та перебував з ним весь час. Після зупинки транспортного засобу викликали патрульних та дочекались їх прибуття;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського № 470658, 472394, відповідно до якого, свідок ОСОБА_2 та інші очевидці надають пояснення щодо керування транспортним засобом, який скоїв саме ОСОБА_1 . Після чого працівниками патрульної поліції було вказано на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на газоаналізаторі Alcotest drager 6820. Далі зафіксовано як ОСОБА_1 продуває трубку і прилад «Drager alcotect 6820» показує результат 2,19‰ алкоголю у крові та зафіксовано фактичне визнання ним вживання алкогольних напоїв. Стосовно ОСОБА_1 було складено протоколи, з якими його було ознайомлено, роз`яснено права, час та місце розгляду справи.

Таким чином, дослідженням вказаних матеріалів справи підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Щодо письмових клопотань про відсутність доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а тому відсутність обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення суб`єкту, що тягне за собою відсутність складу адміністративних правопорушень, то суд зазначає таке.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є керування транспортним засобом.

Керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідка та відеозаписом, які суд дослідив і які суд вважає беззаперечними та такими, що узгоджуються із матеріалами, доданими до протоколів. У суду не має підстав не довіряти вказаним свідченням свідка, адже вона не є особою, яку можна вважати зацікавленими у розгляді справи, оскільки не мають жодних відносин із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 не був згоден з результатами тесту, через те його повинні були доставити у лікувальний заклад, то суд зазначає, що саме водій транспортного засобу на стадії проведення огляду на стан сп`яніння в порядку вимог ст. 266 КУпАП самостійно вирішує чи заперечує він проти такого результату огляду чи погоджується з ним. Тобто ініціатором незгоди з оглядом, проведеним поліцейським, може бути виключно особа, щодо якої проводився огляд. Особа, яка проходила такий огляд, на власний розсуд самостійно вирішує чи згодна вона з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу чи не погоджується з ним.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду шляхом активних дій та висловлена в категоричній чіткій формі.

Відсутність заперечення водія транспортного засобу з результатом позитивного огляду свідчить про визнання вказаного результату огляду належним та допустимим доказом, який підтверджує факт перебування водія транспортного засобу у стані сп`яніння.

З відеозапису встановлено, що у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер".

ОСОБА_1 самостійно прийняв рішення проходити огляд на місці зупинки без будь-якого стороннього тиску.

Після озвучення результатів проведеного огляду на місці бажання проїхати до медичного закладу не висловлював.

Долучені до матеріалів справи докази є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 36 КУпАП, яка регулює порядок накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Втім, частиною 2 цієї статті встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З цих двох адміністративних правопорушень, що ставляться у провину ОСОБА_1 найбільш серйозним за санкцією статті є передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення та накладення на нього стягнення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 124, 130 ч. 1, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 4 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М.С. Бондаренко