Справа №449/1622/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 м. Перемишляни

суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк О.Я., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області НП України про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.160 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно адміністративного матеріалу, який надійшов на адресу Перемишлянського районного суду Львівської області: «05.12.2023 р. близько 14 год 10 хв. в м.Перемишляни по вул. Ковча, Львівського району гр. ОСОБА_1 , порушила правила торгівлі, а саме здійснювала торгівлю з рук в невстановленому місці».

В призначене судове засідання ОСОБА_1 , з`явилася, свою вину у вчиненому правопорушенні заперечила повністю.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №553265 від 05.12.2023 року, вважаю, що такий підлягає поверненню в Відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області НП України для усунення недоліків, оскільки в ході розгляду справи виявлені факти недотримання вимог Закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які перешкоджають розгляду справи та не можуть бути усунені в суді.

На підставі ст.278 Кодексу України про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує в тому числі питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших, повинен вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі в ході складення протоколу, збору необхідних доказів, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що зобов`язує працівників поліції належно виясняти необхідні для притягнення особи до відповідальності обставини, збирати про це докази.

Відповідно до статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст.283 КУпАП у постанові про адміністративне правопорушення належить вказувати відомості про особу, щодо якої розглядається справа.

Відповідно до приписів ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які факти дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що суть зазначеного в протоколі правопорушення повинна бути конкретизована і в ній повинні бути відображені всі елементи складу інкримінованого особі правопорушення, а також факти, які мають значення для притягнення особи до відповідальності.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення конкретизованого складу дій особи, унеможливлює об`єктивний розгляд справи про адміністративне правопорушення, що також впливає на кваліфікацію вчиненого правопорушення.

Частиною 1 статті 160 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах,під`їздах,скверах та в інших невстановлених місцях.

Проте, до матеріалів справи не долучено жодного розпорядження (рішення) органу місцевого самоврядування, яким безпосередньо визначено місця для торгівлі на території міста Перемишляни Львіського району Львівської області.

Крім того, норма ст.160 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що містить відсилання до іншого нормативного акту вищої чи нижчої юридичної сили або ж до міжнародного акту, який ратифікований у встановленому Законом порядку.

Однак,у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на конкретну норму Закону України, яку порушила ОСОБА_1 та відповідно, у складеному протоколі про адміністративне правопорушення не міститься посилань на нормативно-правові акти чинного законодавства України, порушення норм яких інкримінується ОСОБА_1 ..

Для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі має бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, надати їм правову оцінку та зазначити конкретне формулювання обвинувачення, яке повинно відповідати тій нормі за якою особа, яка складає протокол кваліфікує дії особи.

У складеному поліцейським протоколі серії серії ВАД №553265 від 05.12.2023 року зазначається, що «05.12.2023 р. близько 14 год 10 хв. в м.Перемишляни по вул. Ковча, Львівського району гр. ОСОБА_1 , порушила правила торгівлі, а саме здійснювала торгівлю з рук в невстановленому місці».

При цьому, суть правопорушення не розкрита, точної адреси здійснення ОСОБА_1 , торгівлі у протоколі не зазначено із відображенням номера будинку, біля якого безпосередньо здійснювалася торгівля, а також не вказано чим саме торгувала ОСОБА_1 ..

У протоколі про адміністративне правопорушення не сформульована об`єктивна сторона правопорушення, не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, оскільки не зафіксовано факту продажу та одержання грошей (виручки). Вказані обставини жодними документами не зафіксовані.

До матеріалів справи не додано жодних відеоматеріалів, які б підтверджували вчинення протиправних дій, також не зафіксовано таких обставин за допомогою належних фото.

Вказане свідчить, що обвинувачення, зазначене в протоколі є неконкретизованим, в протоколі не зазначено формулювання обвинувачення, у зв`язку з чим суд не зможе без усунення цих недоліків розглянути справу, оскільки розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення має важливе значення для процесу доказування за умови, якщо він правильно складений. Тому в протоколі повинні об`єктивно відбиватися відомості, що мають значення для розгляду справи по суті.

Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції норми КУпАП, порушення якої інкримінується особі.

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Згідно з приписами частини 1 статті 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, мають вилучатися посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують. Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.265 КУпАП).

Крім того, санкція ч.1 ст.160 КУпАП передбачає додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації предметів торгівлі.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , які направлені до суду, не містять належно оформлених документальних підтверджень вилучення у ОСОБА_1 , предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі (Акти огляду, Акти опису та вилучення), оскільки санкція інкримінованої ОСОБА_1 , частини першої статті 160 КУпАП передбачає додаткове стягнення у вигляді конфіскації в дохід держави предметів торгівлі, та відсутність будь-якої інформації у матеріалах справи та жодних належних документів про вилучення на місці правопорушення предметів торгівлі, а також виручених грошових коштів від продажу предметів торгівлі фактично унеможливлює здійснити у повному обсязі розгляд адміністративного матеріалу по суті та прийняте по даній справі законне та обґрунтоване рішення.

При цьому звертаю увагу, що суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги ч.2 ст.251 КУпАП, згідно якої обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зібрати інші докази по даній справі не являється можливим.

При поверненні справи про адміністративне правопорушення для належного оформлення, суд керується постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року, в якій зазначено, що визнається правильною практика тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення складеного без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Приймаючи рішення про поверненням для належного оформлення та доопрацювання матеріалів справи органу, який складав протокол, суд враховує практику ЄСПЛ.

Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має можливості прийняти остаточне законне рішення по суті справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню до органу, який його склав, для належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи неповноту складання вказаного адміністративного матеріалу та наявність суттєвих недоліків при оформленні у повному обсязі матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та з урахуванням тих обставин, що виявлена неповнота не може бути усунена безпосередньо в суді під час судового розгляду, тому адміністративний матеріал підлягає поверненню органу, що його склав, а саме до Відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області НП України для належного оформлення відповідно до вимог чинного законодавства України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.160, 256, 278, 283, 284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути до Відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області НП України - для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Гуняк Олександра Ярославівна