27.02.2024 227/464/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Військової служби правопорядку тимчасової військової комендатури м. Добропілля, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка Кіровоградської області, громадянина України, військовослужбовця, командира взводу спеціальних робіт ремонтної роти бронетанкового озброєння і техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення ДНК-2/680 від 01.02.2024 року, сержант ОСОБА_1 01.02.2024 року в н.п. Світле Покровського району Донецької області, в місці тимчасового розташування підрозділу (базовий табір), під час дії особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді командиру взводу спеціальних робіт ремонтної роти бронетанкового озброєння і техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , маючи владні повноваження стосовно підлеглих військовослужбовців вказаного підрозділу, під час виконання своїх владних функцій вийшов за межі цих повноважень, надав, без оформлення рапорту, наказу, солдату ОСОБА_2 вихідний день для відпочинку та прання. В подальшому 01.02.2024 року близько 10.30 год. сержанту ОСОБА_1 зателефонували представники ТВК м. Добропілля та повідомили, що солдат ОСОБА_2 був зупинений на блокпосту поблизу н.п. Ганнівка, в стані алкогольного сп`яніння та який рухався в напрямку м. Краматорськ. Вказані дії сержанта ОСОБА_1 створили передумову для притягнення солдата ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та незаконного притягнення солдата ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за самовільне залишення місця несення служби, а також призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення прав військовослужбовця. ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав з підстав викладених у письмовому поясненні де зазначив, що з 08:00 год. 31.01.2024 року до 08:00 01.02.2024 року солдат ОСОБА_2 знаходився в добовому наряді по охороні базового табору. Умови перебування на добовому наряді регулюються Розділом 7 «Добовий наряд» Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зокрема ст. 294 вказаного керівного документу передбачає, що військовослужбовці, яких змінили з добового наряду, звільняються від занять і робіт у день зміни. Вказана норма передбачає право військовослужбовця на відпочинок після добового наряду та вільний час для приведення себе до належного вигляду. У зв`язку з тим, що солдат ОСОБА_2 мав законне право на отримання вільного часу та не міг залучатися до занять та робіт, ОСОБА_1 надав останньому можливість скористатися своїм правом на вільний час після добового наряду, що не є перевищенням владних повноважень. Він надав усне розпорядження (наказ) вибути ОСОБА_2 в н.п. Білицьке (Донецька область) до будинку, що знаходиться в користуванні особового складу роти бронетанкового озброєння і техніки для вирішення побутових питань (помитись та випрати речі), оскільки, особовий склад, в тому числі і солдат ОСОБА_2 постійно знаходиться в базовому таборі, який в зв`язку з особливостями виконання завдань розташований в місці позбавленому нормальних побутових умов (відсутні гаряча вода та електроенергія). Враховуючи, що обов`язки особового складу пов`язані з ремонтом техніки та тяжким фізичним навантаженням, особовий склад періодично потребує нормальної можливості підтримувати власну гігієну. Відповідно до розділу «Порядок віддання й виконання наказів» ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир; (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Тому, ОСОБА_1 вважає, що його наказ не потребував письмового оформлення та не виходив за межі владних повноважень командира взводу, що цілком відповідає нормам керівних документів. Подальші події, які трапились з солдатом ОСОБА_2 є його самостійним рішенням, яке лежить в площині його особистої відповідальності, у зв`язку з чим останній і поніс відповідне покарання. Зазначив, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив, що 01.02.2024 року ОСОБА_1 дійсно відпустив його на один день для відпочинку та прання до н.п. Білицьке в межах дислокації роти, але він вжив алкогольні напої та вирішив поїхати до м. Краматорськ за власною ініціативою.

Вислухавши ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, правосвідомістю.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинене в умовах особливого періоду.

Перевищення службових повноважень - це дії службової особи, яка не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно-господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але у конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої владні повноваження стосовно осіб, які не входять до числа підлеглих.

Перевищення влади або службових повноважень утворює склад даного правопорушення лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень. Явний вихід службової особи за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для всіх, у т.ч. для винного, безсумнівний, відвертий. Для того, щоб визначити, чи мало місце перевищення службовою особою влади або службових повноважень, необхідно з`ясувати компетенцію цієї службової особи і порівняти її із вчиненими діями.

Повноваження, за межі яких виходить службова особа при їх перевищенні, повинні бути передбачені відповідним нормативно-правовим актом: законом, декретом, указом, постановою, статутом, положенням, інструкцією, правилами тощо.

При цьому норма ст. 172-14 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до п. 294. Розділу «Обов`язки військовослужбовців добового наряду Загальні положення» Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24 березня 1999 року, військовослужбовці, яких змінили з добового наряду, звільняються від занять і робіт у день зміни.

Пунктом 35 Розділу «Порядок віддання і виконання наказів» вказаного Статуту, наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 01.02.2024 року, під час дії особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, будучі військовою службовою особою, маючи владні повноваження стосовно підлеглих військовослужбовців, під час виконання своїх владних функцій вийшов за межі цих повноважень, надав, без оформлення рапорту, наказу, солдату ОСОБА_2 вихідний день для відпочинку та прання.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та до протоколу не додано відповідних доказів того, якими саме владними повноваженнями був наділений ОСОБА_1 , перевищення яких інкримінується йому в провину, та яким нормативно-правовим актом (закон, декрет, указ, постанова, статут, положення, інструкція, правила тощо), визначені вказані повноваження.

Крім того, матеріали справи не містять доказів стосовно того, що командир взводу ОСОБА_1 надавши підлеглому ОСОБА_2 усне розпорядження (наказ) вибути в АДРЕСА_2 до будинку, що знаходиться в користуванні особового складу роти бронетанкового озброєння і техніки для вирішення побутових питань (помитись та випрати речі), тобто в межах дислокації, порушив вимоги законодавства, тим самим перевищив надані йому службові повноваження.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 року у справі за №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

В рішенні «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 247, 251, 255, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП провадженням закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд.

Суддя В.М. Любчик