Справа № 203/708/24
Провадження № 3/0203/426/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

13 лютого 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділу організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах військової частини НОМЕР_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання правильності складання протоколу та інших матеріалів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозицією ст. 172-20 КУпАП відповідальність наступає, зокрема, за появу військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 був виявлений на території військової частини НОМЕР_2 , розташованій в Центральному районі м.Дніпра, з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в КП «ДБКЛПД№ ДОР за адресою: м.Дніпро, Самарський район, вул.Бехтерева, буд.1.

Разом з тим, в протоколі зазначено, що ОСОБА_2 перебував на території військової частини НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Так, з урахуванням положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зазначені вище невідповідності та суперечності при викладенні суті правопорушення перешкоджають визначенню меж судового розгляду, дотримання правил підсудності, а також своєчасному, всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванню обставин справи, що позбавляє суд можливості постановити законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Аналізуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що справу про адміністративне правопорушення стосовноОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП необхідно повернути довідділу організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення, а саме: усунути суперечності при викладенні суті правопорушення, точно визначити які саме протиправні дії ОСОБА_1 ставляться йому за провину, визначивши при цьому місце вчинення правопорушення (Самарський чи Центральний район м.Дніпра) та перевіривши дотримання правил підсудності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.256, 278, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП повернути довідділу організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Черваньова