Справа № 474/44/24
Провадження № 3/474/64/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.03.24р. селище Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г. розглянув матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, місце проживання: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

встановив:

12.01.2024р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 895430 від 10.01.2024р., згідно з яким 31.12.2023р., близько 18 год. 00 хв., в смт Врадіївка по вул У. Армії гр. ОСОБА_1 ображав нецензурною лайкою громадянку ОСОБА_2 чим принижував її людську гідність та громадську мораль. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.02.2024р. головуючим суддею визначено суддю Сокола Ф.Г.

Янчук В.В. в судове засідання призначене на 15 год. 30 хв. 01.03.2024р. не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи (телефонограма № 1688 від 22.02.2024р.). Водночас 22.02.2024р. звернувся до суду із заявою (телефонограма № 1689), в якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та вказує, що не ображав ОСОБА_2 нецензурною лайкою остання все вигадала. ОСОБА_1 також просив розглянути справу за його відсутності, оскільки не може з`явитися до суду, у зв`язку з проходження військової служби в ЗСУ.

Враховуючи приписи ст. 268 КУпАП та з огляду на те, що хоча участь особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП під час судового розгляду справи є обов`язковою, однак з огляду на надходження до суду заяви ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, повідомлення ним причин неявки, які є поважними, та закінчення строків розгляду справи, передбачених ст. 277 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 15 год. 30 хв. 01.03.2024р. не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи (телефонограма № 1690 від 22.02.2024р.), про причини неявки не повідомила.

Враховуючи приписи ст. 269 КУпАП та з огляду на те, що участь потерпілої особи, під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності потерпілої ОСОБА_2 .

Розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю встановленим таке.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у дрібному хуліганстві, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправних робіт на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративного арешту на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 985430 від 10.01.2024р., надано копії: рапорту помічника чергового СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Асланова І.В. від 31.12.2024р.; заяви ОСОБА_2 від 31.12.2023р.; пояснень ОСОБА_2 від 31.12.2023р.; рапорту старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Стацюка Є.М. від 31.12.2023р.; рапорту інспектора СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Власюка І.С.

Водночас з вказаних доказів слідує, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник конфлікт, під час якого, як стверджує ОСОБА_3 , ОСОБА_1 погрожував їй фізичною розправою після чого вона звернулася до поліції. Однак до приїзду поліції конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був вирішений мирним шляхом, у зв`язку з чим ОСОБА_2 просила припинити розгляд її повідомлення, вказуючи про відсутність у неї претензій до будь-кого.

При цьому слід зазначити, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 31.12.2023р. ображав нецензурною лайкою ОСОБА_2 , як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не можливо поза розумним сумнівом встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, які полягали в образах нецензурною лайкою ОСОБА_2 , оскільки в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 173, 221, 245, 247, 252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст. 173 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол