Дата документу Справа № 333/1244/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/686/24Головуючий у 1-й інстанції Михайлова А.В.
Єдиний унікальний №333/1244/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Рогозіна Олексія Вікторовича на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 01.02.2024 року о 03 год. 10 хв. по вул.Оріхівське шосе, 14-А у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Рогозін О.В. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що судом першої інстанції не враховано, що вказаний у протоколі час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не збігається із часом, зазначеним у наявному в матеріалах провадження відеозаписові, у зв`язку з чим вказаний протокол не може братися до уваги як доказ вини ОСОБА_1 .

Акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів останньому вручено не було.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції за відсутності інших доказів не є беззаперечними доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Чіткий перелік доданих до протоколу доказів відсутній.

Відтак, на переконання захисника, вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення не доведено поза розумним сумнівом.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 і його захисник Рогозін О.В. не з`явилсь. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги їх було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, за допомогою SMS-повідомлення та через додаток «Viber» відповідно.

Додатково на офіційному веб-порталі «Судова влада України» завчасно було розміщено відомості про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення.

Інформація про завчасне публікування списків призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі у Запорізькому апеляційному суді, справ на офіційному сайті, дошці об`яв, є загальновідомою.

Враховуючи викладене та з огляду на положення ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 і його захисника ОСОБА_2 не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно досліджено обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №646052 від 01.02.2024 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810», за результатом якого у водія ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння. З результатом тесту з показником 0,87‰ алкоголю ОСОБА_1 погодився;

- роздруківці результатів приладу «Alcotest Drager 6810», з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу, а результат тестування склав 0,87‰;

- долученому до матеріалів справи відеозапису, на якому об`єктивно зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та процедура проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу, із результатами якого ОСОБА_1 погодився.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення ААД №646052 від 01.02.2024 року містить передбачені ст.256 КУпАП відомості.

В ньому зазначено дату та місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Аргументи захисника про відсутність переліку доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів повністю спростовуються з огляду на зміст вказаного процесуального документа. Зокрема, уповноваженою особою зазначено відомості про фактично додані матеріали у графі «до протоколу додаються» згідно опису справи та перелічено їх найменування.

Посилання апелянта про розбіжності у часових позначеннях, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписові з нагрудної камери поліцейського, як на підстави для визнання вказаного протоколу неналежним доказом винуватості ОСОБА_1 та скасування постанови суду першої інстанції жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ніким не спростовано того факту, що зафіксовані на відео події відбувалися в дійсності.

Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено ст.40 Закону України «Про національну поліцію». Відеозапис події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських після зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи.

На відеозаписові події об`єктивно за допомогою технічного засобу відеозапису зафіксовано обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу і події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Отже, сукупність зібраних у даному провадженні доказів є допустимими у розумінні положень ст.251 КУпАП та узгоджуються між собою.

Тому деякі незначні розбіжності у часі складання протоколу в цілому не спростовують висновків суду про наявність в діях водія складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Перевіряючи доводи апелянта про невручення ОСОБА_1 копії акта огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Апеляційний суд вважає це порушення неістотним та таким, що в цілому не ставить під сумнів висновки суду, чи могло би перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а також жодним чином не спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення

Апеляційний суд зауважує, що всупереч протилежним доводам захисника, наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не є єдиним доказом у справі. Оскільки судом першої інстанції враховано та надано правову оцінку за сукупністю усіх встановлених у даній справі обставин, з якими закон пов`язує можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Перевіряючи вимоги командира та начальника польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав того, що ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу, апеляційний суд виходить з такого.

Регламентований положеннями глави 21 КУпАП перелік осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним.

Вказаних вище посадових осіб до такого переліку не віднесено, а відтак, правами учасників провадження заявляти відповідні клопотання вони не наділені.

Водночас клопотання захисника ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі з посиланнями на аналогічні підстави щодо проходження особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, військової служби, не може бути задоволено.

Положеннями ч.4 ст.277 КУпАП регламентовано можливість зупинення строків розгляду лише щодо справ про пов`язані з корупцією адміністративні правопорушення та у передбачених вказаною статтею випадках.

Натомість порядок зупинення розгляду та апеляційного перегляду передбачених ст.130 КУпАП справ про адміністративне правопорушення чинними нормами КУпАП не передбачено.

Застосування у даному випадку за аналогією закону положень ст.335 КПК, якими регламентовано порядок зупинення судового провадження у разі якщо обвинувачений, зокрема, був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на що посилається захисник у клопотанні про зупинення провадження по справі, апеляційний суд вважає неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що норми КПК до сфери національного законодавства про адміністративні правопорушення у розумінні ст.2 КУпАП не віднесено, а тому під час розгляду справ про адміністративне правопорушення та їх апеляційного перегляду норми кримінального процесуального права застосуванню не підлягають.

Крім того, відповідно до наданих Запорізькому апеляційному суду роз`яснень згідно інформаційного листа Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду №109/0/158-24 від 23.02.2024 року висвітлено аналогічну позицію щодо застосування під час розгляду справ про адміністративне правопорушення як норм кримінального права, так і викладених у постановах Верховного Суду правових висновків щодо їх застосування.

Відтак, вимоги захисника в цій частині є безпідставними та відхиляються апеляційним судом.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

У зв`язку з наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Досліджені судом докази є належними і допустимими для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар