Провадження номер 3/741/338/24
Єдиний унікальний номер 741/484/24
ПОСТАНОВА

іменем України

18 вересня 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Гунька О.Ю.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії ААД № 188988) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм КК «Київавтодор»,

передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

27 лютого 2024 року 10 год 50 хв в м. Носівка, вул. Гончарівка, 61, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «Дачія Логан», НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» 6820», результат якого становив 1,16 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 27 лютого 2024 року бл. 10 год 50 хв перебував на водійському сидінні автомобіля «Дачія Логан», н.з. НОМЕР_2 , який не рухався, у цей момент під`їхали поліцейські, попросили пред`явити документи, потім на місці запропонували пройти освідування на стан сп`яніння, на що він погодився, пройшов таке освідування, яке показало позитивний результат 1,16 проміле. Стверджував, що на водійському сидінні перебував, тому що, коли вони рухались, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 «заглох», а він, маючи певний досвід, намагався його (транспортний засіб) завести, тому і сів за кермо. Покази приладу Драгер щодо стану сп`яніння викликані тим, що він за 15-20 хв перед поїздкою приймав настоянку для покращення роботи нирок в обсязі 30-40 грам. Свідками даної події були також ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 надав пояснення, відповідно до яких того дня (27 лютого 2024 року) разом з ОСОБА_2 , який був за кермом, та ОСОБА_1 , як пасажиром, вони рухались на автомобілі Дачія по вул. Гончарівка, раптово мотор автомобіля перестав працювати та «заглох», транспортний засіб припинив рух. Намагаючись завести автомобіль, ОСОБА_1 пересів за водійське сидіння, у цей час під`їхали поліцейські, перевірили документи. Прилад Драгер ОСОБА_1 продував добровільно, запаху алкоголю від нього він не відчував.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він є сином ОСОБА_1 . Пригадує, що 27 лютого 2024 року він разом з батьком та ОСОБА_3 їхали на автомобілі Дачія, щоб забрати зварювальний апарат по вул. Гончарівка у м. Носівка. За кермом автомобіля був він ( ОСОБА_2 ), однак достатнього досвіду керування цим транспортним засобом він не має. Машина заглохла, та за кермо сів батько ОСОБА_1 , намагався її привести у рух, коли під`їхали патрульні поліцейські, перевірили документи, батько добровільно пройшов освідування, яке показало 1,16 проміле. Потім він ( ОСОБА_2 ) надавав поліцейським письмові пояснення та зазначив, що ОСОБА_1 вживав ліки від нирок. При цьому, поліцейські не запитували його, хто конкретно керував транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що з наявному в матеріалах відеозаписі, зробленому за допомогою нагрудної камери поліцейського, що міститься у матеріалах справи, не зафіксовано як факту зупинки транспортного засобу, так і самого факту керування ОСОБА_1 автомобілем Дачія Логан. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є доказом провини ОСОБА_1 . Отже, факт керування Набігузом автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не доведений належними та допустимими доказами, що слід тлумачити на його користь, а тому останній не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності. До того ж у протоколі про адміністративне правопорушення містяться незастережені виправлення у написанні прізвища особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: зазначено ОСОБА_5 , у той час як вірно буде Набігуз.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гунька О.Ю., свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Статтями 251 та 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння встановлено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до ст. 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВС України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу, або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою

буксирування.

Отже, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, вважається закінченим з моменту руху транспортного засобу.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У постанові від 20 лютого 2019 року КАС ВС (справа № 404/4467/16-а) зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування» (п.38).

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, навіть незалежно від наявності увімкненого двигуна.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який міститься на оптичному диску, що додано до матеріалів справи, убачається, що поліцейські на службовому автомобілі під`їжджають (файл 0003, 10:51:05) до автомобіля «Дачія Логан» НОМЕР_2 , червоного кольору, який не рухається. З переднього водійського сидіння виходить ОСОБА_1 , після перевірки документів він на місці за допомогою приладу Драгер проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння, який показує результат 1,16 проміле. (файл 0005, 11:01:06). Далі зафіксовано процес оформлення адміністративних матеріалів поліцейськими.

Доказів зупинки поліцейськими автомобіля «Дачія Логан» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та самого факту керування ним вказаним транспортним засобом 27 лютого 2024 року матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 188988 від 27 лютого 2024 року без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Власноручне пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, де зазначено: керував власним автомобілем вживав настойку от почок (а.с.2), спростовуються показами самого ОСОБА_1 у судовому засіданні, показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Обставини, на які було звернуто увагу суду щодо описки в написанні прізвища особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: зазначено ОСОБА_5 , у той час як вірно буде Набігуз, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_3 , не є визначальними та самі по собі не є достатніми для висновку про закриття провадження у справі з указаної підстави.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 247, 251, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя Анатолій КРУПИНА