Справа № 274/789/24 Провадження № 3/0274/607/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, маючої на утриманні троє неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої в ТзОВ «МІДЛ ГРУП» за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

15.01.2024 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилялась від покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки не забезпечила необхідних умов життя, які передбачені ст.ст. 150 Сімейного кодексу України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», оскільки не забезпечила належні побутові та безпечні умови проживання дітей, які проживають в помешканні, яке знаходиться в аварійному стані.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнала частко визнала. Пояснила, що про дітей дбає, проживають вони у старому дерев`яному будинку з пічним опаленням. Старостою села їй дійсно підібрано та запропоновано будинок з безпечнішими умовами проживання і на даний час вона в ньому робить косметичний ремонт. До 04.03.2024 вони переїдуть туди жити.

Вивчивши матеріали справи,суд приходить до наступного висновку.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені СК України, Законом України "Про охорону дитинства".

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані; виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 15.01.2024; витягом з протоколу № 1 від 15.01.2024 засідання комісії з питань захисту прав дитини Гришковецької селищної ради, на якій вирішили зобов`язати ОСОБА_1 здійснити косметичний ремонт в запропонованому будинку для подальшого проживання в ньому; актом від 15.01.2024 обстеження умов проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 ; свідоцтвами про народження ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якого її матір`ю є ОСОБА_1 .

Суд критично ставиться до часткового визнання вини ОСОБА_1 , зважаючи на те, що їй запропоновано будинок з кращими та безпечними умовами проживання дітей ще в жовтні 2023 року, в якому необхідно було зробити лише косметичний ремонт. В подальшому неодноразово було встановлено часові рамки для переїзду, останній раз до 10.02.2024, а ле вона так і не забезпечила дітей безпечними умовами проживання, маючи таку можливість.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто в ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя неповнолітніх дітей.

Разом з тим, ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, яка має на утриманні троє неповнолітніх дітей, на даний час за власні кошти робить ремонт в новому помешканні, за неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей притягується вперше, ступінь вини, майновий стан, а також приймаючи до уваги санкцію ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд вважає, що в умовах воєнного стану накладення бодай найменшого стягнення значно погіршить становище, в першу чергу, малолітніх дітей, та ще більше затримає процес переїзду дітей в безпечний будинок, а тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Частиною другою ст. 284 КУпАП передбачено, що у разі оголошення особі, що притягається до адміністративної відповідальності усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 22, ч. 1 ст. 184, ст. 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк