Справа №: 343/237/24
Провадження №: 3/343/181/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, працюючого продавцем в магазині вживаної побутової техніки, одруженого, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, тобто умисні дії, що порушили громадський порядок і спокій громадян.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

24 січня 2024 року близько 10:01 год. в громадському місці приміщенні магазину вживаної побутової техніки, що знаходиться по АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , якому також погрожував фізичною розправою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та пояснив, що в той день він перебував на робочому місці в магазині вживаної побутової техніки, що знаходиться по АДРЕСА_2 , коли туди зайшов невідомий йому чоловік з рюкзаком на плечах, як пізніше виявилося його прізвище ОСОБА_2 . В магазині вузькі проходи, тому рюкзак ОСОБА_2 шкрябав по холодильниках, через що він зробив зауваження та попросив зняти рюкзак, однак останній відмовився, тому між ними виник конфлікт. Він не стримав своїх емоцій, оскільки нещодавно переніс інфаркт та хворіє на онкологічну хворобу і облаяв ОСОБА_2 та вигнав його з магазину на вулицю, де той «пшикнув» йому в очі з газового балончика. Розуміє, що вчинив неправильно, у вчиненому розкаюється та просить суворо його не карати, врахувати, що ОСОБА_2 сам спровокував його на конфлікт.

Крім визнання вини самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 903286 від 24.01.2024 року (а.с. 1), в якому зазначено, що 24 січня 2024 року близько 10:01 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , погрожував йому фізичною розправою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 4), в яких він вказав, що 24.01.2024 року близько 09:52 год. він зайшов в магазин вживаної побутової техніки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де продавцем відносно нього було вчинено конфлікт, під час якого останній нецензурно обзивав його, бив рукою та намагався вдарити металічною клюшкою. Все це відбувалося поблизу зупинки маршрутних транспортних засобів та в присутності перехожих;

- інформацією, що міститься на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення оптичному диску CD-R52x (а.с. 6), на якому є 2 файли (записи з мобільного телефону ОСОБА_2 ), де зафіксовано як ОСОБА_1 в приміщенні магазину вживаної побутової техніки, що в АДРЕСА_2 , а також на вулиці біля нього на зупинці маршрутних транспортних засобів, тобто в громадському місці, під час конфлікту з ОСОБА_2 , який останній знімає на відео за допомогою власного мобільного телефону, обзиває його нецензурними словами та замахується металічною клюшкою.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Законодавство України не містить чіткого визначення поняття громадського порядку, однак безперечним є те, що він полягає у таких обумовлених потребами суспільства врегульованих правовими та іншими соціальними нормами умовах, які мають на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, створення нормальних, максимально сприятливих умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є місце вчинення, а саме - громадське місце. Під громадським місцем необхідно розуміти загальнодоступні місця, зокрема вулиці, сквери, парки, ринки, дворові території, частини будь-якої будівлі, споруди, які доступні або відкриті для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого так і непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ст. 173 КУпАП, оскільки він вчинив дрібне хуліганство, тобто вчинив умисні дії, що порушили громадський порядок і спокій громадян.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, його особу, та обставину, що пом`якшує відповідальність щире каяття, оскільки обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особi, в межах санкції ст. 173 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою його визнано винним, обравши стягнення у вигляді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому даною нормою - семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119,00 грн.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 року складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119,00 грн. (сто дев`ятнадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень та 60 копійок) судового збору.

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: