Справа № 944/7614/23
Провадження №3/944/388/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

03.12.2023 о 12 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 в м.Новояворівськ вул.Т.Шевченка,18, керувала транспортним засобом марки «RENAULT MEGANE» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медзакладі чи продування алкотестера «DRAGER» на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовилася, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надала пояснення аналогічні викладеним нею у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі, заперечила зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини. Ствердила, що вона не керувала транспортним засобом, а тому не може нести відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначила, що у наявному в матеріалах справах відеозаписі, події розпочинаються з моменту, як працівники поліції встановлюють її особу та пропонують їй продути драгер для перевірки на стан алкогольного сп`яніння, водночас поліцейські не представилися, не зазначили з приводу яких обставин вона має проходити тест драгер, не роз`яснено права, її не попередили про те, що відмова від огляду на стан сп`яніння прирівнюється до стану сп`яніння. ОСОБА_1 вказує, що не була зупинена працівниками поліції, а лише стояла біля припаркованої машини біля медичного закладу, тобто не керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а працівників поліції викликав її знайомий із яким в неї виник конфлікт. Будь які докази, що підтверджують факт керування м транспортним засобом до матеріалів справи не були долучені, а наявний в матеріалах справи відеозапис є нецілісним, неповним, та не відображає повної картини щодо фіксації подій вчиненого адміністративного правопорушення. Просила провадження в справі закрити із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, враховуючи обставини викладені в її письмовому клопотанні та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зіст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормамист. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі Інструкція).

Згідно з п.2 Загальних положень Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 Загальних положень зазначеної Інструкції ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Загальних положень Інструкції визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання судді, вина правопорушника підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2023 серії ААД№ 653387, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, в ньому вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 , та дії водія щодо ухилення від огляду, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП; протокол містить і відмітку про роз`яснення ОСОБА_1 положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП; водночас, протокол про адміністративне правопорушення підписано ОСОБА_1 , якою у письмових поясненнях зазначено: «Керувала авто перед тим вжила спиртне від проходження експертизи відмовляюсь»;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.12.2023 до КНП Новояворівська лікарня ім.Ю.Липи, зі змісту якого встановлено, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатами якого ОСОБА_1 вказала, що від проходження експертизи відмовляється;

-рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області Сандовича В.Р.;

- відеозаписом на DVD-R диску з нагрудних камер спостереження працівників поліції.

Зазначені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є повними, такими, що доповнюють одне одного, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Обговорюючи позицію ОСОБА_1 щодо неправомірності дій працівників поліції та про відсутність достатніх доказів керування транспортним засобом суддя не може взяти до уваги ці твердження з наступних підстав.

Під час відтворення відеофайлів із нагрудних камер поліцейських, які оформляли правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувала факт керування транспортним засобом, згодом відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння. Суддя звертає увагу на те, що звернення поліцейського про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння було чітким і зрозумілим для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була категоричною і такою, яка не ставила під сумнів її твердженнята та не була наслідком впливу чи інших неправомірних дій працівників поліції. Окрім цього, ОСОБА_1 не висловлювала будь-яких зауважень про складанні протоколу про адміністративні правопорушення. Вказані відеозаписи узгоджуються з іншими наявними у справі доказами.

Суд наголошує, що незначна тривалість відеозапису є тим не менше достатньою для підтвердження фактів, вказаних у протоколі. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції.

Доводи ОСОБА_1 про те, що на вказаному носії відсутня відеофіксація факту керування нею транспортним засобом, а тому в її діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя оцінює критично і відхиляє як необґрунтовані, оскільки, як зазначалося вище, обставинам виявлення факту відмови від проходження освідування на визначення стану алкогольного спяніння передували обставини зазначені у поясненнях самої ОСОБА_1 наявних на досліджених судом відеофайлах, з яких судом встановлено, що остання не заперечувала факт керування транспортним засобом

Крім того, суддя звертає увагу, що ОСОБА_1 не була позбавлена можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями та процедурою оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Однак зауважень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловлювала, та всупереч наданих під час судового засідання пояснень, підтвердила наведені у протоколі обставини, а саме факт керування транспортним засобом та факт вживання спиртних напоїв.

Суд не може визнати належним доказом письмові пояснення ОСОБА_2 , оскільки такі є суперечливими та спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_1 , з таких пояснень неможливо встановити фактичні обставини справи.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 не спростовують наявні у справі докази факту порушення вимог п. 2.5 ПДР та не свідчать про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Суду не було надано належних доказів, які б спростовували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо наявності її провини.

Доводи ОСОБА_1 суддя до уваги не приймає, у той же час, суддя дійшов висновку, що пояснення надані суду спрямовані на уникнення відповідальності, а викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості по суті порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам та підтверджуються дослідженими судом доказами.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суддя не вбачає.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу винної, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважає за необхідне застосувати до неї стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн 60 коп. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 36, 221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Ю.М. Колтун