ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/653/23Головуючий у 1-й інстанції Данилів О.М.
Провадження № 33/817/171/24 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гаврищука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Гаврищука В.В. на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 605,60 грн..

Згідно даної постанови, 3 травня 2023 року, о 10 год.04 хв., в м. Бережани Тернопільської області, на вул.Рогатинській, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF » із державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння проводився зі згоди водія на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора ALCOTEST DRAGER 6810, результат якого показав 1.20% промілє алкоголю в крові, і цими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України і тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом не з`ясовано усі обставини справи.

Вказані вимоги мотивує тим, що водій відмовився від визнання результатів огляду і не підписав Акт огляду, тому на нього мали скласти постанову за порушення п.2.5 ПДР України, а не п.2.9а ПДР України.

Зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені працівниками поліції, а до матеріалів справи не було долучено свідоцтва про повірку газоаналізатора та сертифікату відповідності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 № 498330 від 3 травня 2023 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810 №0218, останнє калібрування якого здійснювалось 13.04.2023 року.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме результатами тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатор Alcotest , згідно з якими рівень алкоголю в крові становив 1,20 %о.

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Долучені відеозаписи відображають події щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія та результат огляду- 1,20 ‰ .

Вказаний відеозапис є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксований факт проходження огляду на стан сп`яніння та встановлення факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, вказані обставини ОСОБА_1 у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Так, в процесі спілкування із поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що й було повідомлено останнього.

Матеріалами справи встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Працівниками поліції також складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису, примірник вказаного акту було пред`явлено ОСОБА_1 для ознайомлення та підписання, однак останній, відмовився його підписувати, не мотивуючи при цьому причин, хоч результат огляду він не заперечував.

Таким чином, посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 заперечив результат огляду, оскільки відмовився від підпису в Акті огляду, спростовуються даними цього відеозапису, адже жодного разу водій такого заперечення не висловлював, а навпаки цікавився питанням оплати штрафу.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

З долученого до матеріалів справи відеозапису, на якому зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції, вбачається, що останній погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. З результатом, визначеним технічним приладом газоаналізатора «Alcotest DRAGER 6810» - 1,20 ‰ (проміле) ОСОБА_1 був ознайомлений та не заперечив його результату, а також відмовився пройти такий у закладі охорони здоров`я, а тому відсутні підстави для визнання такого огляду недійсним.

Таким чином неспроможними є доводи апелянта про те, що працівниками поліції, всупереч вимогам ст.266 КУпАП, було порушено порядок проведення огляду і вони повинні були скласти протокол за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України, а не п.2.9 а ПДР України, про що вказує захисник.

Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави огляду, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Також до матеріалів справи долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51QM037208323 від 13 квітня 2023 року, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки «Драгер Алкотест 6810» №ARСЕ-0218 відповідає вимогам ДСТУ та воно чинне до 13 квітня 2024 року.

При цьому, доводи сторони захисту про те, суд з власної ініціативи вдався до збирання доказів винуватості ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає неспроможними, виходячи з наступного.

Так, перевіряючи доводи сторони захисту про допустимість доказу результатів огляду за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» №ARСЕ-0218, суд витребував відповідне свідоцтво про його повірку.

При цьому, сам сертифікат не є доказом винуватості чи не винуватості особи, в розумінні вимог ст.251 КУпАП, а лише містить відомості з приводу допустимості чи недопустимості вже наявних в матеріалах справи доказів.

Таким чином, доводи апелянта в апеляційній скарзі є голослівними, оскільки спростовується вищевикладеним.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.3 Правил дорожньогоруху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Гаврищука В.В. залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя