Справа № 357/1125/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківському районі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 ветеран війни інвалід 1 групи,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

17.01.2024 в провадженні судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на розгляд надійшла справа про притягненнядо адміністративноївідповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення від 01.01.2024, останній 01.01.2024 о 21 год. 11 хв. в м. Біла Церква вул. Гризодубової, буд. 9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda KAMIQ» номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога у медичному закладі, на що водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягуваний до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні просив складений протокол відносно нього ( ОСОБА_1 ) закрити, оскільки на його думку в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні належні, достовірні і допустимі докази, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Володько І.С. просив адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що надав письмове клопотання, яке долучене до матеріалів справи. Також адвокат Володько І.С. зазначив, що викладені в протоколі обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи, протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а тому даний протокол не може бути предметом судового розгляду та не може бути використаний судом для встановлення винуватості останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 адвоката Володька І.С. та особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступних висновків.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 N 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядоквиявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншогосп`яніння або перебуванняпід впливомлікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України N 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із протоколом серії ААД № 697135 від 01.01.2024 органом Національної поліції ОСОБА_1 поставлене за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До об`єктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення входить керування особами транспортними засобами й відповідно відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Отже, серед іншого, до предмету доказування належить сам факт перебування особи, яка керувала транспортним засобом, у стані сп`яніння.

Відповідно дост. 266 КУпАПособи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, який надано суду в якості головного доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, такими як запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд вказує, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (стаття 266).

Судом наголошується, що дії працівників поліції повинні бути послідовними та законними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З наданого поліцейськими відеозапису фіксації вбачається наступне. Відповідно до диску на якому міститься 5 фрагментів, вбачається, що відеозапис і відео з БК 475485 це файл «clip-0», а відео з БК 477073 це файл «clip-1». Інші файли в протоколі працівниками поліції не вказані, на підставі чого суд .констатує факт, того, що належними доказами дані відеозаписи не являються. Крім того, судом встановлено, що відеозаписи у нижньому лівому куті мають строку з датою відеозапису і годинником (таймером), який відліковує час зйомки в реальному часі.

Також, фрагмент відеозапису з БК 475485 (файл «clip-0») розпочато 01.01.2024 року о 21 годині 10 хвилин 44 секунди та закінчено 01.01.2024 року о 22 годині 25 хвилин 39 секунд, з якого вбачається що спочатку поліцейські перебувають в службовому автомобілі і те що відбувається за межами службового автомобіля не зафіксовано камерами, потім о 21 годині 12 хвилин 20 секунд автомобіль зупиняється і поліцейський виходить з службового автомобіля і підходить до припаркованого автомобіля «Skoda KAMIQ» номерний знак НОМЕР_4 , біля якого стоїть ОСОБА_1 .

Крім того, на фрагменті відеозапису з БК 477073 (файл «clip-1») розпочато 01.01.2024 року о 21 годині 10 хвилин 43 секунди та закінчено 01.01.2024 року о 22 годині 24 хвилини 59 секунд, з якого також вбачається що спочатку поліцейські їдуть в автомобілі і те що відбувається за межами службового автомобіля не зафіксовано камерами, потім о 21 годині 12 хвилин 20 секунд автомобіль зупиняється і поліцейський виходить з службового автомобіля і підходить до припаркованого автомобіля «Skoda KAMIQ» номерний знак НОМЕР_4 , поруч з яким знаходиться водій ОСОБА_1 .

Отже, суд приходить, до висновку про те, що жоден із наданих працівниками поліції в якості доказу фрагментів відеозаписів не містять будь-якої інформації, про керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 7 розділу ІІнструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не відмовлявся, проте працівники поліції відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці розцінили як відмову взагалі від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння про що свідчить наступне. З переглянутих відеозаписів в судовому засіданні встановлено, що на записі з камери 47548521год. 17 хвилин 30 секунд, поліцейський в порушення вимог ст. 256 КУпАП, без будь-яких роз`яснень прав пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, на запитання поліцейського чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній погодився та відповів, що проходити огляд буде, про що свідчить запис з камери 475485 21 год. 17 хвилин 36 секунд. Також, як вбачається з відеозапису з камери 475485, працівник поліції 01.01.2024 року о 21 год. 18 хвилин 35 секунд дістає з багажного відділення службового автомобіля спеціальний технічний засіб для проведення огляду на стан сп`яніння, при цьому в матеріалах справи наявне направлення, датоване 21 годиною 18 хвилин 01.01.2024 року, з чого слідує, що на момент спроби провести огляд за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, працівником поліції вже було виписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в закладі охорони здоров`я (а.с. 2).

З відеозаписів наданих працівниками поліції судом не встановлено факту вручення працівниками поліції ОСОБА_1 вищевказане направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, крім того направлення виписано раніше, до того як стало питання проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Ак огляду ( а.с.3) на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить ні дати ні часу, а також підпису ОСОБА_1 про його отримання.

З відеозаписів вбачається, що з моменту коли працівники поліції пред`явили вимогу до ОСОБА_1 пред`явити документи, то останній попросив дозволу у працівників поліції надати йому можливість справити фізіологічну потребу випорожнити сечовий міхур, в чому йому було відмовлено, тому в подальшому ОСОБА_1 почав висловлюватися в адресу працівник поліції нецензурною лайкою.

Згідно ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом. А відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 45. Закону України «Про Національну поліцію» кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються:а) до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти;б) під час затримання особи;в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого;г) якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим; ґ) проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі.

Як вбачається із відеозаписів, ОСОБА_1 було затримано та доставлено в кайданках до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, де і складався відносно ОСОБА_1 адміністративні протоколи у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 КУпАП.

Одночасно суд наголошує, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається час і дата складання 01.01.2024 о 21 год 33 хв, проте з дослідженого відеозапису встановлено, що станом на 21 год. 33 хв. 01.01.2024 протокол про адміністративне правопорушення не складався.

При цьому, ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не було надано можливості скористатися правовою допомогою адвоката, а саме з матеріалів протоколу вбачається, що адміністративне затримання ОСОБА_1 відбувається без залучення захисника, що є грубим порушенням законодавства та права на захист.

Крім того суд звертає увагу, що поліцейський у разі наявності у водія ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, мав би виконувати вимоги ст. 266 КУпАП відповідно до якої особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Ані, протокол про адміністративне правопорушення, ані матеріали справи не містять відомостей про тимчасове затримання керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та відсторонення його від керування цим автомобілем.

Одночасно суд наголошує, що при дослідження відеозапису у судовому засіданні не вбачається яким саме чином встановлено особу правопорушника, з огляду на те що ані посвідчення водія, ані паспорта ОСОБА_1 не пред являлось, він весь час наголошував, що хоче справити природню потребу, про що його прохання працівниками поліції було проігнороване.

Суд вказує, що за змістом ч. 1 ст. 260 КУпАП у випадках встановлення особи допускаються адміністративне затримання особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 КУпАП про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Разом з тим законодавчо визначеної процедури стосовно встановлення особи матеріали справи не містять.

На переконання суду, працівниками поліції не надано достатньо належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Швауцер проти Австрії" від 23.10.95 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення".

У відповідності до ст. 62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням зазначеного, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, "поза розумним сумнівом", що на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП (за відсутності складу про адміністративне правопорушення) є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя:О.Л. ГАВЕНКО