Справа № 275/1514/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

з участю захисника Слівінського В.О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД № 400250, 28.10.2023 о 02.25 год. в с. Йосипівка по вул.. Шляхетна, 28 водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ , д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином, надав письмові пояснення, в яких заперечив щодо вчинення правопорушення. Вказав, що не керував авто, воно стояло біля двору, та він намагався завести авто. Від проходження огляду відмовився, так як не керував авто. Вказав, що протокол йому не вручався. Оскільки інтереси ОСОБА_1 представляє захисник , суд розглядає справу без його участі на підставі положень ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні захисник адвокат Слівінський В.О. просив закрити провадження. Клопотання мотивує тим, що в справі відсутні докази керування ОСОБА_1 авто, не містить цього і доданий відеозапис події. Крім того , протокол складено ОСОБА_2 , хоча на відеозаписів все спілкування з ОСОБА_1 здійснює поліцейський Невойт К.А., чи була на місці події ОСОБА_2 не встановлено. Крім того, відсутні докази, що протокол після його складання вручався ОСОБА_1 .. Вказав, що оскаржує нині постанову щодо ОСОБА_1 за ст.ст 121, 122, 126 КУпАП від 28.10.2023, оскльки про її складання останній не знав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою, вислухавши захисника, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.9-а ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Порядок ).

Відповідно п.п.2,3 Порядку, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відповідно п. 22 Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно з ч.3 цієї статті, в разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнень у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» (рішення у справах: «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany) від 21 лютого 1984 року, заява № 8544/79; «Шмауцер проти Австрії» (Schmautzer v.Austria) від 23 жовтня 1995 року, заява №15523/89; «Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00).

Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України». Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

На підтвердження факту вчинення правопорушення суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення від 28.10.2023 (а.с.2); постанову у справі про адмінправопорушення (а.с.6), акт огляду на стан сп`яніння (а.с.4); направлення на огляд відносно ОСОБА_1 в медзакладі (а.с.5); письмові пояснення, надані слідчому (а.с.7); довідки про належність транспортного засобу, наявність у ОСОБА_3 посвідчення водія, відомості про притягнення до адмінвідповідальності (а.с.8-10) та диск з відеозаписом події (а.с. 11).

Також судом допитано поліцейського ОСОБА_4 , яка склала протокол. Вона вказала, що 28.10.2023 вони в складі патруля їхали по с. Йоспивіка, побачили автомобіль, який газував. Коли розвернулися, то з`ясували, що за кермом сидить ОСОБА_1 , у якого виявили ознаки сп`яніння. Від огляду водій відмовився. Вказала, що складала матеріли на ОСОБА_1 , чи була фіксація складання протоколу не пам`ятає, чи була фіксація керування авто не пам`ятає. Протокол не вручався, бо ОСОБА_1 наперед відмовився від отримання документів.

Оцінюючи доводи захисника, суд відхиляє аргументи захисту про те, що відсутність відеофіксації складання протоколу чи відмови від його підпису самі по собі вказують на незаконність процедури огляду, оскільки вимоги ст. 266 КУпАП щодо відеофіксації стосуються виключно обставин проведення чи відмови водія від огляду на стан сп`яніння, тобто законодавством не передбачено обов`язку фіксувати під відеозапис весь процес складання та оформлення й вручення матеріалів щодо адмінправопорушення.

Водночас, наявність повного відеозапису процедури оформлення матеріалів справи дала б можливість суду належним чином встановити факт присутності ОСОБА_1 при складанні протоколу та його відмови від отримання складеного протоколу.

Оцінюючи в цій частині надані докази та доводи захисника, суд констатує, що протокол про адмінправопорушення чи інші складені документи не містять жодного підпису особи, не містить письмових пояснень ОСОБА_1 чи підтвердження його відмови від підпису протоколу.

Також на відеозаписі події не зафіксовано, щоб саме ОСОБА_2 пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд чи іншим чином брала участь в процедурі складання протоколу, вручала йог окопію чи фіксувала відмову від отрмианян протоколу, все спілкування з ОСОБА_1 здійснює інший поліцейський.

Також, з доданого відеозапису події також не вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, так як відеозапис фіксує лише перебування ОСОБА_1 в незаведеному авто біля власного домоволодіння та подальше спілкування з поліцейським.

При цьому суд критично ставиться до показів ОСОБА_2 щодо керування авто ОСОБА_1 , оскільки вона, як особа, що склала протокол, є зацікавленою особою, крім того, її твердження про керування авто та присутність ОСОБА_1 при складанні протоколу не підтверджені іншими належними доказами, доданими до протоколу, які б мали бути зібрані нею, згідно вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Додана постанова у справі про адмінправопорушення за ст. 126, 122, 121 КУпАП також сама по собі не спростовує тверджень захисту щодо некерування авто ОСОБА_1 , оскільки складена, як вбачається, також без участі ОСОБА_1 та оскаржується ним в судовому порядку.

За наведеного, суд вважає не спростованими поза розумним сумнівом доводи ОСОБА_1 про те, що при ньому не було складено протоколу про адмінправопорушення при події 28.10.2023 та що він не керував транспортним засобом, який був припаркований біля домоволодіння останнього тривалий час.

З урахуванням наведеного, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в розумінні статті 251 КУпАП, не є достатнім доказом вини останнього, а викладені в ньому фактичні обставини правопорушення не підтверджені поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами в справі.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р. та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р.).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Частиною 3 ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Таким чином, в ході розгляду справи на підставі сукупності наданих суду доказів не було доведено поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому судовий збір у даній справі не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 40-1, 33, 35, ч.1 ст.130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі по притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Миколайчук П.В.