справа № 208/829/24
провадження № 3/208/830/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Похваліта С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 014520 від 16.01.2024 року, 18.12.2023 року о 12:08 год. в м. Кам`янське, вул. Республіканська 9, керівник пункту технічного контролю №00396 ТОВ Таїті ОСОБА_2 , будучи посадовою особою, здійснив видачу протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00396-02250-23, серія та номер протоколу ВХ520145 та транспортний засіб LDS NG-A1 н.з. НОМЕР_1 , з порушенням порядку проведення обов`язкового технічного контролю, а саме: згідно до матеріалів фото фіксації процесу проведення ОТК на фотографіях загального виду ТЗ зафіксовано, що на даному ТЗ відсутні два задніх світо відбивальних пристрої трикутної форми червоного кольору, чим прямо порушено вимоги підпункту 6.1.1 пункту 6.1 розділу 6 ДСТУ 3649:2010, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надав письмове клопотання про закриття провадження по справі. У клопотанні зазначив, що не зазначено яку саме норму закону ним було порушено, в матеріалах справи відсутня копія протоколу, який визнано недійсним, крім того відсутні докази покладення на нього відповідних обов`язків. Враховуючи зазначене прохав провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд враховує, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127-1 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Норми частини 1 статті 127-1 КУпАП є банкетними, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками. З вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що повноважною особою, яка склала протокол не зазначено, які саме вимоги закону із посиланням на законодавство було порушено ОСОБА_1 при видачі протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, тобто у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які конкретно правила були порушені.

Також в протоколі не зазначено, та у матеріалах справи відсутня копія виданого протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу із зазначенням на ньому відомостей назви пристрою, що зображений та назва транспортного засобу, якому він належить.

Також в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є посадовою особою, а також докази покладення на нього обов`язків, за порушення яких він притягається до адміністративної відповідальності за ст. 127-1 КУпАП.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи повинні діяти у точній відповідності із законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року (Заява № 16347/02) Суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 127-1, 245, 247, 251 , 280 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 127-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.М. Похваліта