Справа № 740/1177/24
Провадження № 3/740/676/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 лютого 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення КИЧН/Н №122 від 18.02.2024, 18.02.2024 близько 08 год 30 хв на території розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 був виявлений військовослужбовець ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп"яніння: не чітка вимова, запах алкоголю з ротової порожнини. Даному військовослужбовцю було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння, на що ОСОБА_1 погодився. Після проходження огляду о 09:24 в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , проведеного уповноваженою особою Військової служби правопорядку, начальником патруля ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 у ІНФОРМАЦІЯ_4 на спеціальному технічному приладі "Алконт U8300" було встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп"яніння з результатом тесту 2,338 проміле, що підтверджує чек №00000788 та акт на стан алкогольного сп"яніння від 18.02.2024 №159.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" з 24.02.2022 і по теперішній час на території України діють умови особливого періоду, а саме воєнний стан.

Таким чином, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності старший солдат ОСОБА_1 своїми діями, усвідомлюючи їх характер, порушуючи військову дисципліну, завідомо знаючи про відповідальність, вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто перебував з ознаками алкогольного сп"яніння на території військової частини та відмовився від огляду на стан алкогольного сп"яніння, в умовах особливого періоду.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не подала, що згідно ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , крім протоколу про адміністративне правопорушення, надано роздруківку результату тесту, чек №00000788 від 13.02.2024, за яким у ОСОБА_1 на час огляду 13.02.2024 о 09 годині 24 хвилин виявлено 2,338 проміле, акт № 158 від 18.03.2024 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу.

Суд звертає увагу, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був виявлений на території розташування військової частини 18.02.2024 близько 08 год 30 хв, а огляд його на стан сп"яніння проведений о 09:24 год на спеціальному технічному приладі "Алконт U8300" і встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп"яніння з результатом тесту 2,338 проміле, що підтверджує чек №00000788 та акт на стан алкогольного сп"яніння від 18.02.2024 №159.

Однак, зазначені у протоколі обставини щодо дати події не підтверджуються наявними у справі доказами.

Так, чек №00000788 з результатом тесту 2,338 проміле, датований 13.02.2024, а не 18.02.2024, як зазначено у протоколі.

Акт № 159 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу згідно з його змістом складений 18.03.2024, тобто в дату, яка ще не настала.

Крім того, при описі у протоколі обставин правопорушення наведено твердження про те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння і такий огляд був проведений.

Тоді як при формулюванні у протоколі обвинувачення та правової кваліфікації адміністартивного правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто перебував з ознаками алкогольного сп"яніння на території військової частини та відмовився від огляду на стан алкогольного сп"яніння, в умовах особливого періоду.

Отже, зазначене у протоколі формулювання обвинувачення (відмовився від огляду на стан алкогольного сп"яніння) не відповідає наведеним у протоколі фактичним обставинам (погодився пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння і оглядом встановлено стан сп"яніння).

Докази відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп"яніння у матеріалах справи відсутні.

За появу ж військовослужбовця на території військової частини лише з ознаками алкогольного сп"яніння, без встановлення у передбаченому законом порядку факту перебування у нетверезому стані, адміністративна відповідальність за ст. 172-20 КУпАП не передбачена. За вказаною нормою даного закону заборонено розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За змістом ст.251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Суд не може збирати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

Суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно КУпАП не повноважний виходити за його межі, як і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його некоректність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

З огляду на наведене, а також положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в суді не доведено допустимим та достатніми доказами які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обгрунтований сумнів, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.251, 255, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя І.М. Карпусь