КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2024,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 31.12.2023 о 21 год. 40 хв. по вул. Г. Юри, 11 в м. Києві керував транспортним засобом «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом, оскільки не може бути самостійним беззаперечним доказом його винуватості. Вказує на порушення норм законодавства при оформленні матеріалів справи. Звертає увагу, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним і на ньому не зафіксовано ознак сп`яніння, вручення направлення та пропозиції пройти огляд у медичному закладі. Стверджує, що направлення йому не вручалось, а про його існування він дізнався лише після ознайомлення з матеріалами справи. Також зазначає, що матеріали справи не містять жодних даних про тимчасове затримання транспортного засобу та відсторонення від керування автомобілем.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши захисника Шеремета О.М., ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд, відеозаписі.

Зокрема, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №528499 від 31.12.2023, ОСОБА_1 31.12.2023 о 21 год. 40 хв. по вул. Г.Юри, 11 в м. Києві керував транспортним засобом «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або у лікаря нарколога відмовився.

Також із змісту даного протоколу вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із змістом протоколу, який останній підписав, зазначивши, що від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся та не погоджується з ознаками сп`яніння, встановленими працівниками поліції. Про бажання пройти огляд на стан сп`яніння у будь-який спосіб не заявляв, факт керування автомобілем «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 не заперечував.

Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, доводить факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичній установі. При цьому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та наслідки у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, на що останній заперечень або зауважень не мав.

З наявного у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння також вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від огляду у закладі охорони здоров`я КМНКЛ «Соціотерапія».

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при проведенні огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

В ході апеляційного розгляду не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б перешкодили або могли б перешкодити судді місцевого суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення ААД №528499 від 31.12.2023 відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та доводять доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 або його захисник не надали.

Будь-яких клопотань щодо виклику свідків у судове засідання, витребування та дослідження додаткових доказів від учасників провадження не надходило.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2024, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Кияшко