Справа № 509/439/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли від ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 478784 від 02.01.2024 року 01.01.2024 року о 20:20 год гр. ОСОБА_2 в Одеській області, Одеському районі, смт Авангард, вул Спрейса, 13, керуючи автомобілем Lifan д.н.з. НОМЕР_1 не витримав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований ліворуч від нього. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху (ПДР), за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 478806 від 02.01.2024 року 02.01.2024 року о 16:46 год водій ОСОБА_2 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди яка сталася 01.01.2024 року за адресою: Одеська область, Одеський район, смт Авангард, вул Спрейса, 13, вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Пройти тест на алкотестері Драгер у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на бодікамеру № 9/8, чим порушив вимоги п. 2.10 в Правил дорожнього руху (ПДР), за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ч.4 ст. 130 КУпАП вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Постановою суду від 01.03.2024 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративне правопорушення з номерами: № 509/441/24 та 509/439/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, та об`єднаній справі присвоєно номер 509/439/24 (провадження №3/509/839/24).

В судове засідання особа яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, поштова кореспонденція повернута на адресу суду неврученою з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою». Також ОСОБА_2 повідомляли про час, дату та місце розгляду справи шляхом направлення смс повісткою в електронному вигляді на мобільний додаток вайбер, які були доставлені останньому. Клопотань та заяв на адресу суду не надходило.

Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийняття судових рішень функціонує офіційний вебпортал «Судова влада України» за допомогою якої будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарев проти України» суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справу у відсутність правопорушника, визнавши причини його неявки в судове засідання неповажними, враховуючи вимоги ст.268 КУпАП, яка не вимагає обов`язкової присутності особи, яка притягається до відповідальності за ст. 124 ст.130 КУпАП при розгляді справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_2 в порушенні ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ст 124 КУпАП встановлена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 478784 від 02.01.2024 року, схемою місця ДТП від 01.01.2024 року, письмовими поясненнями учасників ДТП відеозаписом на якому ОСОБА_2 підтверджує що зіткнення відбулося.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та його вина повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

Щодо притягнення до ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП, настає за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Втім, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо будь-яких ознак сп`яніння ОСОБА_2 , на підставі яких у працівника поліції виникла підозра про перебування останнього у стані сп`яніння, не складено акт огляду із зазначенням таких ознак, та не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 вживав алкоголь після вчинення ДТП яке мало місце 01.01.2024 року о 20:20 год.

Крім того, згідно п.п. 8, 9 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Однак, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції в матеріалах справи відсутнє, а відтак таке направлення не складалось. Усна пропозиція проїхати до лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння не є тією належною формою складання такого направлення, яка визначається у відповідності до Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Долучений до матеріалів справи відеозапис також не підтверджує одностайності факту вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв, оскільки він зазначив що вживав алкгоголь, проте не одразу після факту зіткнення.

Лише після підтвердження належним чином факту вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв після ДТП, працівники поліції мали право скласти протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно п. 2 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої 07.11.2015 року № 1395, обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 4ст. 266 КУпАПогляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Також, відповідно до п. 9 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з ч. 5ст. 266 КУпАПогляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відносно гр. ОСОБА_2 складено протокол відповідальність за який передбачена ст. 124 КУпАП 02.01.2024 року о 17:55 год. щодо події яка мала місце 01.01.2024 року о 20:20 год., проте доказів того що водій залишив місце скоєння ДТП до суду не надано, тому суду є незрозумілим факт правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП який викладено у протоколі поліцейським 02.01.2024 року о 18:00 год.

Отже, суд вбачає суперечливі данні щодо моменту виявлення підстав у працівників поліції для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 в закладі охорони здоров`я.

Відтак, зважаючи на те, що огляд ОСОБА_2 не було проведено протягом двох годин з моменту виявлення підстав для здійснення такого огляду, суд приходить до висновку, що проткотол складено з порушенням вимог законодавства, що в свою чергу свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_2 не може вважатись доказом його винуватості.

За таких обставин, враховуючи, що рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_2 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності по ч. 4 ст. 130 КУпАП, за відсутності доказів його вини у вчиненні вказаного правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням встановлених під час розгляду обставин, провадження у даній справі відносно ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, за відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної зокрема в рішенні від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

На момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 досяг віку з якого настає адміністративна відповідальність та є повнолітнім, обставин, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_2 , передбачених ст.17 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, приходжу до висновку про необхідність притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Судовий збір, відповідно до ст.40-1 КУпАП, підлягає стягненню з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 36, 40-1, 124, п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є. М. Панасенко