ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024 Справа №607/870/24 Провадження №3/607/464/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 200937 від 05 січня 2024 року, 05 січня 2024 року близько 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого брата ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення заперечив. Пояснив, що не вчиняв дій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а навпаки заспокоював ОСОБА_2 , який ображав його та матір нецензурною лайкою. Натомість, його брат ОСОБА_2 викликав працівників поліції, які незважаючи на те, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння склали протоколи про домашнє насильство на ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід дійти висновку, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 1732КУпАП.

Відповідно до абз. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 1732 КУпАП визначено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, що, зокрема, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб (ч. 2 ст. 1732 КУпАП).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 200937 від 05 січня року додані матеріали відеофіксації; заява ОСОБА_2 від 05 січня 2024 року; пояснення ОСОБА_2 від 05 січня 2024 року; пояснення ОСОБА_3 від 05 січня 2024 року; пояснення ОСОБА_1 від 05 січня 2024 року; заява ОСОБА_1 від 05 січня 2024 року; форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 05 січня 2024 року, де кривдником вказано ОСОБА_1 , а постраждалою особою ОСОБА_2 ;форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 05 січня 2024 року, де кривдником вказано ОСОБА_2 , а постраждалою особою ОСОБА_1 ; копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 162056 від 05 січня 2024 року; копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 567652 від 05 січня 2024 року; копія постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/16571/23 від 08 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень; копія постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/17293/23 від 18 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Також, щодо заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 та письмових пояснень ОСОБА_3 від 05 січня 2024 року, то суд звертає увагу на те, що такі пояснення не є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки їх зміст та достовірність перевіряються судом шляхом допиту осіб в якості свідків.

До справи надані форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 05 січня 2024 року, де кривдником вказано ОСОБА_1 , а постраждалою особою ОСОБА_2 ;форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від від 05 січня 2024 року, де кривдником вказано ОСОБА_2 , а постраждалою особою ОСОБА_1 ;копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 162056 від 05 січня 2024 року, з яких вбачається, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був взаємний конфлікт, що підтверджується поясненнями наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 .

З відеоматеріалів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мав місце, де лунали взаємні образи. Проте, ініціатором конфлікту виступав ОСОБА_2 . Поведінка ОСОБА_1 відповідала обставинам, не вбачається, що його дії були спрямовані на образи ОСОБА_2 нецензурною лексикою чи висловлювання в його сторону погроз фізичною розправою. На відео зафіксовано також пояснення матері ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_3 , яка підтвердила те, що саме ОСОБА_2 , перебуваючи у нетверезому стані, вчиняв дії щодо конфлікту з братом ОСОБА_1 , який зробив йому зауваження з приводу тривалого перебуванні у ванній кімнаті.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вирізняє такі види домашнього насильства:

фізичне насильство, що є формою домашнього насильства, та включає: ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;

психологічне насильство - насильство, пов`язане з тиском одного члена сім`ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

економічне насильство - навмисні дії одного члена сім`ї щодо іншого, спрямовані на позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Враховуючи викладене, домашнє насильство має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.

Самі по собі, конфліктні стосунки між родичами та вживання нецензурної лексики, не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП. Тільки у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, зазначені дії становлять собою об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Щодо попереднього притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, про що додано вищезазначені рішення суду, то такі впливають на кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак не є доказом вини ОСОБА_1 за обставин, які викладені у протоколі адміністративне правопорушення серії ВАВ № 200937 від 05 січня 2024 року.

Отож, в ході судового розгляду встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які би беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно брата ОСОБА_2 .

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупністю матеріалів, досліджених у даній справі про адміністративне правопорушення, не доведено поза всяким розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, які викладені у протоколі адміністративне правопорушення серії ВАВ № 200937 від 05 січня 2024 року, що свідчить про відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Відтак, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ч. 2 ст. 173-2, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И ЛА :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області Герчаківська О. Я.