Справа № 711/8119/23
Номер провадження 3/711/19/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ААД № 625504) про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючої, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 03.11.2023 року о 18.48 год. в м.Черкаси, на перехресті вул.В.Чорновола та вул.Гоголя, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan X-TRAIL д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі не дала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі та допустила зіткнення із автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлена належним чином.

Приписами ч.2 ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, однак справи щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП до таких не відносяться, тому суд, приймаючи постанову за результатами розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за її відсутності, не порушив її право на захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, суд виконав свій обов`язок, щодо повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд справи стосовно неї. В свою чергу, ОСОБА_1 достеменно знаючи про те, що стосовно неї складено протокол про адміністративне правопорушення та провадиться розгляд адміністративної справи, не вжила заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд може провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративне правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Зазначене дає підстави і зобов`язує суддю розглянути справу без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не з`являється в судове засідання.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Черниченко Є.М. в судовому засіданні надав пояснення, що його довіритель являється другим учасником ДТП. Так 03.11.2023 року близько 18.48 год. ОСОБА_2 керував технічно справним автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 . Рухався з дозволеною швидкістю та з увімкненим світлом фар по вул.В.Чорновола. В цей час, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan X-TRAIL д.н.з. НОМЕР_1 , та рухалась по вул.Гоглля, яка є другорядною відносно вул.В.Чорновола. На вказаному перехресті ОСОБА_1 , ігноруючи дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» та в порушення п.16.11 ПДР України, не надала переваги автомобілю під керування ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення. Одразу після ДТП на місці ОСОБА_1 визнавала вину у скоєнні ДТП та вони мали на меті скласти Європротокол, проте у неї не було страховки. Саме тому були викликані працівники поліції та складено адміністративні матеріали. Вважає, що саме порушення ОСОБА_1 п.16.11 ПДР України та ігнорування знаку 2.1 «Дати лорогу» і призвело до ДТП. Враховуючи викладене, просить суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні ДТП.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Черниченка Є.М., дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Відповідно до вимог п.1.4 ПДР України - кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.

Відповідно до п.2.3 б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.16.11 ПДР України - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до знаку 2.1 ПРУ України - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що саме недотримання водієм ОСОБА_1 п.2.3.б, 16.11 та знаку 2.1 ПДР України призвело до пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Її вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серіїААД № 625504; схемою місця ДТП від 03.11.2023 року;письмовими поясненнями ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушниці обставин судом не вбачається.

Враховуючи, той факт, що правопорушниця скоїла дорожньо-транспортну пригоду, чим грубо порушила правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь вини, вважаю за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, так як застосування до неї цього стягнення буде достатнім для її виховання в дусі додержання законів України.

На підставі ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в зв`язку із пільгою, встановленою законодавством України для осіб з інвалідністю II групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 11.09.2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.124, 279, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнути її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,6 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на неї штрафу у передбачений законом строк, у випадку примусового виконання постанови суду, до неї може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП,

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник