Провадження № 33/824/361/2024 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня2024року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Чайки М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Чайки М.М. на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , 31 березня 2023 року о 20 годині 50 хвилин по вул. О. Теліги, буд. 31/1 в м. Києві, керував автомобілем марки Фольцваген, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушення координації рухів). При цьому, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Тобто ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Чайкою М.М. подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року та закрити провадження в даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнає, оскільки він дійсно 31.03.2023 о 21.10 год. рухався по вул. О. Теліги, 31/1 в м. Києві, в якості пасажира в своєму автомобілі, яким керував його знайомий ОСОБА_2 , при цьому ОСОБА_1 спав на задньому сидінні. Прокинувшись від того, що автомобіль зупинився та почув сварку водія з незнайомим чоловіком, через те, що водій нібито «підрізав» автомобіль чоловіка. У зв`язку з тим, що незнайомий чоловік викликав поліцію, водій повідомив ОСОБА_1 , що його чекає начальник і він не може залишитися до приїзду поліції і тому змушений покинути ОСОБА_1 .

По прибуттю працівників поліції, ОСОБА_1 знаходився в своєму автомобілі на задньому сидінні та пояснив їм, що не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не був водієм, його автомобіль не рухався, працівники поліції його не зупиняли.

За відсутності доказів керування транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі у розумінні диспозиції ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення.

Сам протокол про адміністративне правопорушення, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву.

На відео з портативної камери поліцейського, зафіксовано пропозицію від поліцейського до ОСОБА_1 , який знаходиться на задньому сидінні свого автомобіля, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу алкотестеру «Драгер», з чим він не погоджується, так як не керував своїм автомобілем.

Крім того, як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я не вручалось та не пропонувалось проїхати до медичного закладу.

З огляду на вищевказане, на думку захисника, наявні істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, а тому протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали є недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП та Інструкції.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Чайки М.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Як убачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 , 31 березня 2023 року о 20 годині 50 хвилин по вул. О. Теліги, буд. 31/1 в м. Києві, керував автомобілем марки Фольцваген, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушення координації рухів). При цьому, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Тобто ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 467128 від 31.03.2023 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, він підписаний ОСОБА_1 . Підстав вважати вказаний протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, судом апеляційної інстанції не встановлено;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , в яких він зазначив, що 31 березня 2023 року о 20 год. 47 хв. керуючи автомобілем Мітсубіші Лансер, н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Теліги в напрямку вул. Ольжича, помітив автомобіль білого кольору марки Фольцваген н.з. НОМЕР_1 , який створював небезпечні маневри та підрізав його автомобіль декілька разів. Він вирішив зрівнятися з вказаним автомобілем і зрозумів, чим викликана така манера їзди та побачив, що водій засинає за кермом і поводить себе дивно. На світлофорі він заблокував автомобіль Фольцваген та вийшов до водія, та коли він відчинив вікно дверей, було явно чути запах алкоголю, він вирішив зупинити протиправні дії даного громадянина та викликав поліцію;

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що 31.03.2023 року працівники поліції приїхали на виклик на вул. О. Теліги, де ОСОБА_3 повідомив, що ним було заблоковано на дорозі автомобіль марки Фольцваген н.з. НОМЕР_1 та його водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції підійшли до вказаного автомобіля, в якому знаходився чоловік, який на їх запитання представився ОСОБА_1 та пред`явив посвідчення водія на своє ім`я. Він також повідомив, що керував автомобілем марки Фольцваген н.з. НОМЕР_1 та вживав алкогольні напої, однак відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі. Будь-яких обставин, які б свідчили про неправомірні дії працівників поліції чи порушення порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на відеозаписі не зафіксовано.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 . cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортних засобом є необґрунтованими, та такими, що спростовуються вищенаведеними доказами, а саме поясненнями ОСОБА_4 та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 сам визнав факт керування транспортним засобом.

Щодо відсутності у матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, то зважаючи на те, щоОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду, а отже підстави для видачі направлення для огляду у медичному закладі були відсутні.

Таким чином, будь-яких істотних порушення норм процесуального права, які б вплинули на правильність прийнятого рішення і могли бути підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Чайки М.М. - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 рокущодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк