Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його захисника адвоката Семенюк Зоряни Михайлівни на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Семенюк З.М. оскаржили її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що його необґрунтовано притягнуто до відповідальності, оскільки матеріали справи не містять доказів керування ним автомобілем та зупинки працівниками поліції, а тому вина у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами.

У свою чергу, захисник ОСОБА_1 доводить, що останній фактично не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, адже чіткої відмови, яка б була зафіксована на відеозаписі, він не озвучував, а тому відсутні підстави для кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просять поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотань про поновлення строку апеляційного оскарження та залишення без задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №562/1341/24 Суддя в суді І інстанції Кушнір О.Г.

Провадження № 33/4815/640/24 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 та його захисника про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останнього до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі по тексту Інструкція).

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Судом встановлено, що 22 квітня 2024 року о 18 годині 10 хвилин, по вул. Шевченка, 185, в м. Здолбунів, Рівненського району, Рівненської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Рено Трафік", р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням водія на огляд до медичного закладу, письмовими поясненнями двох свідків, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Досліджений відеозапис з нагрудних відеокамер працівників поліції відображає із достатньою повнотою обставини, за яких патрульні, у відповідності до встановленого законом порядку, пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП (відеофайл «NOR-00-3140.mp4»).

Апеляційний суд критично ставиться до заперечень сторони захисту факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

На місці події, ОСОБА_1 , заперечуючи даний факт, не вказував на особу водія, яка керувала автомобілем, і не пояснював її відсутності на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з цим, той факт, що саме ОСОБА_1 виконував функції водія підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 ..

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку, що працівниками поліції невірно встановлено особу водія, який вчинив правопорушення та обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Також матеріали справи не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження скаржником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №313764 від 22.04.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, направленням водія на такий огляд до медичного закладу, письмовими поясненнями двох свідків, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на CD-диску.

Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційних скаргах не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Семенюк Зоряни Михайлівни про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Семенюк Зоряні Михайлівні строк апеляційного оскарження постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2024 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника адвоката Семенюк Зоряни Михайлівни залишити без задоволення, а постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.