Номер провадження: 33/813/107/24
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю. І.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Виходець А.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2023 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді попередження.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вищевказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне.

Наявність психіатричного розладу у неповнолітньої ОСОБА_2 підтверджено наявністю інвалідності, призначенням терапії, лікування на постійній основі та постійного нагляду лікаря. Крім того, відвідування підліткового закладу є обов`язковим для ОСОБА_2 для виконання рекомендацій щодо соціалізації дитини.

Не зважаючи на тяжку хворобу дитини-інваліда, сумлінне виконання обов`язків ОСОБА_1 жодного разу не викликало сумнівів.

Проте, ОСОБА_1 має тяжку хворобу та інвалідність 2 ст., яка заважає у повному обсязі доглядати дитину з психічним розладом. Судом не враховано, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до органів опіки та піклування щодо допомоги особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обов`язків.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16 червня 2023 серія ВАВ № 884756, 12 червня 2023 близько 20 годині 32 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок чого остання залишила постійне місце мешкання строком на три доби, чим скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою інспектором СЮП ВП ОРУП №1 майором поліції Сушкевичем С.Г. ним же підписаний та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В протоколі зазначено про відсутність потерпілих, свідків та відсутності заподіяння матеріальної шкоди правопорушником.

ОСОБА_1 було роз`яснено її права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП та Конституції України, повідомлено про розгляд справи в Приморському районному суді м. Одеси, про що свідчить її власноручний підпис.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 було ознайомлено під підпис.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, оскільки конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

При дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що зазначене в ньому обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення не можна визнати конкретним, оскільки в ньому не вказані обставини, які свідчать про склад правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однак, суд першої інстанції, не звернувши увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення містить неконкретне обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, в порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод не забезпечив справедливий розгляд справи та прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Між тим, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Також невиконання батьками або особами, які їх заміняють, обов`язків щодо виховання дітей мають містити систематичний та триваючий характер.

Разом з тим, зі змісту обвинувачення вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 12 червня 2023 року близько 20:32 знаходячись за адресою АДРЕСА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків внаслідок чого неповнолітня дочка ОСОБА_2 залишила місце мешкання строком на три доби.

При цьому, зі змісту вищевказаного обвинувачення неможливо встановити, які саме обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не здійснювала нагляд за своєю дочкою ОСОБА_2 у певний час та яким чином це порушило законні інтереси неповнолітньої щодо забезпечення необхідних умов життя та навчання.

Апеляційний суд вважає, що висунення обвинувачення ОСОБА_1 носило формальний характер, без з`ясування конкретних обставин щодо умов виховання неповнолітньої ОСОБА_2 та причин її поведінки.

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, не зібрано та не долучено до матеріалів безперечних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (довідок органу опіки та піклування щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, тощо).

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, в чому саме полягає ухилення особи від виконання обов`язків щодо виховання дитини, не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та які вимоги і яким чином було порушено.

Отже, відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пославшись у мотивувальній частині постанови на те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП підтверджуються протоколом про адміністративне серії ВАВ № 884756 від 16.06.2023; рапортом від 13.06.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 15.06.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 15.06.2023, дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій від 15.06.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 14.06.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 14.06.2023, однак суд у постанові не зазначив жодного доказу, якими доводиться як винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в цілому, так і окремих обставин справи зокрема. Аналіз матеріалів справи дає підстави стверджувати, що таких доказів у ході провадження у справі здобуто не було.

Підставою для складання протоколу у даній справі став факт відсутності неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за місцем її проживання. Між тим, даний факт не вказує на ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітньої дочки.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у ході розгляду справи не було встановлено від яких конкретних обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя, навчання та виховання її неповнолітньої дочки ухилилася ОСОБА_1 , якими конкретно нормативним актами передбачені ці обов`язки із зазначенням цих нормативних актів, у чому проявилося ухилення апелянтом від батьківських обов`язків та якими доказами підтверджуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долучено рапорт інспектора чергового відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області Соколова Є.В. відповідно до якого останній доповів про те, що 13 червня 2023 року о 00:01 отримано заяву та зареєстровано ЄО №6812 від 13 червня 2023 року про те, що о 00:01 год. 13 червня 2023 року на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що 12 червня 2023 року о 20:32 год. зникла дитина 15 років ОСОБА_2 .

Прибувши на місце виклику було опитано заявницю ОСОБА_1 , яка повідомила що її неповнолітня донька не повернулася додому після відвідування дитячого клубу.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 відповідно до яких 12 червня 2023 року вона пішла на заняття до клубу «Фрегат», о 19:00 закінчилися заняття та вона пішла на зупинку громадського транспорту, де познайомилася з хлопцями, з якими розпивали алкогольні напої (пиво) до 23:00 на 10 станції фонтану, а пізніше поїхали на таксі за адресою: АДРЕСА_2 де і знаходилася весь час.

В судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_1 надала до матеріалів справи висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 14 вересня 2023 року №ІРЦ-85773/2023/459201 відповідно до якого, ОСОБА_1 звернула увагу, що відповідно до зазначених рекомендацій вона повинна у вихованні ОСОБА_2 надавати емоційну підтримку, спонукати до розвитку автономності, підтримувати вольові якості, прагнення до самостійності, сприяти соціалізації.

Таким чином, зі змісту матеріалів справи вбачається, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення було звернення саме ОСОБА_1 , яка є матір`ю неповнолітньої, яка в свою чергу сподівались на отримання відповідної допомоги у вихованні дитини від працівників поліції.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до положення ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Разом з тим у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не вказано, в чому конкретно полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її дочки, в яких її діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Однак, суд першої інстанції, не звернувши увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення містить неконкретне обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, в порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод не забезпечив справедливий розгляд справи та прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2023 року скасувати. Провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зач. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева