ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 Справа №607/2195/24 Провадження №3/607/1541/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2024 року о 12 год. 48 хв. в м. Тернопіль по вул. Торговиця, 1а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 320» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосування технічного приладу газоаналізатора «Alkotest 6820» №ARHS-0295 повірка дійсна до 02.11.2024 відмовився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР на місці зупинки водій категорично відмовився. Правопорушення вчинене протягом року повторно. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не визнав, просив закрити провадження у справі, вказавши, що порушення ПДР України він не допускав, зупинка його транспортного засобу була незаконною, а тому він відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Окрім цього, ОСОБА_1 послався на те, що його було позбавлено можливості скористатись правовою допомогою, як на одну із підстав для закриття справи. Також, ОСОБА_1 надав виписки з лікувальних закладів про стан свого здоров`я, а саме неврологічні захворювання пов`язані з проходженням ним служби.

Захисник адвокат Рибачок А.М. просив провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення посилаючись на те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів порушення останнім ПДР України чи будь-яких інших підстав для його зупинки. У зв`язку з цим, захисник вважає, що всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не зобов`язаний був виконувати та складені щодо водія процесуальні документи не можуть бути доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП. Також, захисник вказав, що на моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, постанова Підволочиського районного суду від 06 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, не набрала законної сили, оскільки була оскаржена до Тернопільського апеляційного суду. Окрім цього, захисник зазначив, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, неодноразово контужений і є особою з інвалідністю внаслідок війни, знаходиться на лікуванні, про що він повідомляв працівників поліції, які зупинили його автомобіль, однак вказана обставина залишена ними поза увагою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена наступними належними та допустимими доказами, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №630590 від 20 січня 2024 року;

- відеозаписами із реєстратора службового автомобіля працівників поліції, на яких зафіксовано рух транспортного засобу «BMW 320» номерний знак НОМЕР_1 ;

- відеозаписом із нагрудної відеокамери поліцейського згідно якого, після зупинки транспортного засобу «BMW 320» номерний знак НОМЕР_1 , до водія підійшов працівник поліції. Під час розмови поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та повідомив йому про це, у зв`язку з чим запропонував водію пройти огляд на визначення стану такого сп`яніння. Однак, на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з допомогою газоаналізатора Драгер або в найближчому медичному закладі ОСОБА_1 відмовився;

Отже, із переглянутого відеозапису судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП, проте ОСОБА_1 такий огляд пройти відмовився.

Таким чином досліджений відеозапис доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, які були повідомлені водію працівниками поліції, та підтверджує його відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вказаний відеозапис є послідовим та не викликає у суду сумнівів.

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 6820» Зав. №ARHJ 0295 чинне до 02 листопада 2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від проходження огляду відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного у КНП «ТОМЦСНЗ» від 20 січня 2024 року о 13 год. 00 хв., згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд водія не проводився;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1278750 від 20 січня 2024 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;

- рапортом поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядового поліції від 20 січня 2024 року, яким стверджується про наявність підстав для зупинки транспортного засобу «BMW 320» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , а також порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КупАП;

- копією постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому приймаються судом до уваги. На думку суду такі докази підтверджують як послідовність та хронологію подій, які відбувались 20 січня 2024 року за участі ОСОБА_1 , так і обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Приймаючи до уваги зазначене, в судовому засіданні повністю доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «BMW 320» номерний знак НОМЕР_1 20 січня 2024 року о 12 год. 48 хв., а також факт його відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, за наявності ознак алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5 ПДР.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 та його захисника Рибачка А.М. про те, що транспортний засіб «BMW 320» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 було зупинено без належних на те підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліції» суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно пункту 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Пункт 2.5 ПДР України передбачає обов`язок водія транспортного засобу на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав, оскільки на його думку, він мав право відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Такі доводи ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння .

При цьому, із відеозапису судом, з поміж іншого, встановлено, що ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із відсутністю доказів вчинення ним порушення правил дорожнього руху, що стали підставою для зупинки його транспортного засобу. При цьому, на озвучені працівниками патрульної поліції причин зупинки, ОСОБА_1 відповів відмовою у проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, на переконання суду, складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, навіть коли факт порушення водієм ПДР України не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що обов`язок ОСОБА_1 , який був водієм транспортного засобу, на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не стосується порушення ним вимог ПДР України, які слугували підставою для зупинки керованого ним транспортного засобу.

Також, в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої Палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Твердження сторони захисту про те, що станом на 20 січня 2024 року постанова Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 не набрала законної сили, а тому кваліфікація його дій за ч.2 ст. 130 КУпАП є невірною, судом до уваги не беруться виходячи з наступного.

Встановлено, що протягом року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2023 року було винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вкаазана постанова, на момент судового розгляду, набрала законної сили.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

З огляду на ці обставини, доводи сторони захисту про те, що на день складання протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме 20 січня 2024 року постанова Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2023 року ще не набрала законної сили, не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 саме за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівники поліції не дали можливості йому скористатись правовою допомогою є голослівними, оскільки із переглянутого відеозапису вбачається, що йому було належним чином роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та в телефонному режимі він отримав консультацію захисника.

Таким чином, суд відкидає твердження сторони захисту щодо закриття провадження у справі на підставі пункту 1 ст. 247 КУпАП, оскільки на переконання суду, захисником не наведено достатніх підстав, які б ставили під сумнів долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові докази, які узгоджуються між собою. Обставини події в них викладені так, що повністю збігаються із відеозаписами, долученими до матеріалів справи, та слугують об`єктивними доказами і у сукупності з іншими доказами дають можливість суду із достовірністю встановити всі обставини справи.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його майновий стан, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, із оплатним вилученням транспортного засобу.

Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2023 року у справі № 604/782/23 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вказана постанова суду набрала законної сили 01 лютого 2024 року. Таким чином, невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами станом на день судового розгляду складає 11 (одинадцять) місяців 12 (дванадцять) днів.

З огляду на викладене, до стягнення, застосованого до ОСОБА_1 цією постановою у виді позбавлення права керування транспортними засобами, слід приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2023 року, яка набрала законної сили 01 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді 11 (одинадцяти) місяців 12 (дванадцяти) днів позбавлення права керування транспортними засобами і накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 11 (одинадцять) місяців 12 (дванадцять) днів із оплатним вилученням транспортного засобу.

Щодо наявності правових підстав для застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу, суд враховує те, що транспортний засіб BMW 320D, номерний знак НОМЕР_1 , згідно інформації УПП в Тернопільській області ДПП від 22 січня 2024 року, зареєстровано за ОСОБА_1 , а тому існують підстави для застосування такого виду стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

Також, враховуючи, що ОСОБА_1 , має право на пільги учасника бойових дій, його, згідно п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, із оплатним вилученням транспортного засобу BMW 320D, номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 цією постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 01 лютого 2024 року, у виді 11 (одинадцяти) місяців 12 (дванадцяти) днів позбавлення права керування транспортним засобом і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 11 (одинадцять) місяців 12 (дванадцять) днів, із оплатним вилученням транспортного засобу BMW 320D, номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень в дохід держави.

Cуддя В. Є. Ломакін