провадження №3/389/1883/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Наталії Миколаївни, розглянувши матеріали, які надійшли зі відділу поліції №1 (м.Знам`янка) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює в ТЧ-7 на посаді машиніста локомотива, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №0544062 від 03 грудня 2023 року ОСОБА_1 , 03 грудня 2023 року о 19:30 год. в м.Знам`янка Кіровоградської області по вул.Я.Мудрого, 11 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 та після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, вживав алкогольні напої, а саме пиво «Закарпатське», від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП та в закладі охорони здоров`я відмовився. Зазначеним діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 «є» Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу серії ААД №538730 від 03 грудня 2023 року ОСОБА_1 03 грудня 2023 року о 19:20 год. керуючи вищезазначеним автомобілем залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний. Зазначеним діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованих йому правопорушеннях не визнав, підтримав клопотання подане його представником, просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованих йому правопорушень.

Представник ОСОБА_1 адвакат Солонько О.С. підтримав подане раніше клопотання, також просив закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушень передбачених ч.4 ст.130, ст.122-4 КУпАП.

Так, на обґрунтування клопотання представника ОСОБА_1 про закриття адміністативної справи вказано, що 03 грудня 2023 року працівники поліції відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління Національної поліції в Кіровоградській області склали протокол про адміністративне правопорушення ААД 544062, згідно якого ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, тобто останній є учасником дорожньо-транспортної пригоди та відносно його працівники повинні були скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбачене ст.124 КУпАП, проте жодних підтверджень участі ОСОБА_1 , у дорожньо-транспортній пригоді немає.

Відповідно до Інструкцію «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Однак, працівники поліції, не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Таким чином, працівники поліції порушили вимоги ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, представник зазначив, що на відеозаписі, який мається у матеріалах справи, відсутній проміжок часу з 21:05 годин по 21:59 годин 03 грудня 2023 року.

Вище перераховане вказує на те, що у відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, було втручання сторонніх осіб, тому відеозапис із бодікамери, не є належним допустимим доказом по справі.

Вказаний правовий висновок сформовано в постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.07.2019 року в рамках справи № 216/5226/16-а(2-а/216/33/17).

З огляду на зазначене представник ОСОБА_1 просить провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу та дослідивши надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу полі-цейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препа-ратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 251 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і не-ухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколів про адміністративне правопорушення додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результатом огляду як такий, що не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження; направлення до закладу охорони здоров`я на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я; письмові пояснення ОСОБА_2 ; рапорт; довідку з віддлку поліції про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія категорії «В»; копію протоколу про адміністративне затримання серії АЗ №096825; диски з відеофіксацію вказаних правопорушень.

При цьому, суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у випадку, якщо зазначені в ньому відомості не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Як вказувалось вище, стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху України, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно пункту 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються, зокрема, такі об`єкти: ділянки дороги, на якій сталася ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмівного шляху коліс; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди; координати місця зіткнення тощо. В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

Згідно з пунктом 8 розділу ІХ зазначеної Інструкції якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Наведені положення вказують на те, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого обов`язково додається схема місця ДТП, підписана усіма учасниками ДТП та поліцейським.

У випадку зникнення з місця пригоди при ДТП одного з його учасників, поліцейський, на виконання вимог пунктів 1, 8 розділу ІХ Інструкції, також зобов`язаний скласти схему місця ДТП, яка повинна відповідати вимогам пункту 4 розділу ІХ зазначеної Інструкції.

В порушення вищевказаних вимог Інструкції працівниками поліції не надано жодного доказу, який би підтверджував, що внаслідок зазначеної в протоколах про адміністративні правопорушення складених відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП, ст.122-4 КУпАП пригоди завдано пошкодження транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам, завдано матеріальні збитки.

Тобто доказів, які б доводили вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суду не надано. Протокол за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 взагалі не складався.

В свою чергу, притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КпАП України, можливе лише за умови доведеності наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.130КУпАП може бути притягнена особа, яка була водієм і керувала транспортним засобом, вчинила ДТП, після чого вживала алкоголь.

Суб`єктом відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує та вчинила дорожньо-транспортну пригоду. Отже, предметом доказування є те, що певна особа керувала транспортним засобом, вчинила ДТП, після чого вживала алкоголь.

Крім того, при перевірці доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати не тільки час і місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди і причетність цієї особи до неї, а також час і місце вживання цією особою алкоголю після ДТП і сам факт вживання алкоголю саме після ДТП. Тобто, повинна бути наявна сукупність правопорушень (реальна).

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення ААД№544062 року не зазначено, які ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 , а лише зазначено, що він вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до дослідженого відеозапису події, ознаки сп`яніння, ніяким чином працівники поліції не встановлювали.

Відповідно дост.266КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху, а саме п. 2.10 є, згідно якого відповідальність настає лише за вживання алкоголю до проведення медичного огляду після ДТП.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.10 «є» ПДР України, передбаченої ч.4 ст.130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази визначення чіткого моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння та час вживання цією особою алкогольних напоїв, встановити, через який саме час після настання ДТП за участі цієї особи, остання вжила алкоголь, а також встановити, чи не перебувала особа в стані алкогольного сп`яніння саме під час керування транспортним засобом.

Проте, матеріали справи та досліджені відеозаписи не містять доказів, що ОСОБА_1 вживав будь-які алкогольні напої 03 грудня 2023 року. При цьому, факт визнання ОСОБА_1 вживання пива «Закарпатське» об`ємом 2 л не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідальну особу від доведення правомірності свого рішення.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 544062 від не зазначено через який саме час після настання ДТП за участі нібито ОСОБА_1 ,, останній вжив алкоголь.

Таким чином, наявними матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 , є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних доказів того, мало місце вчинення ДТП та те останній вживав алкогольні напої після ДТП та керував автомобілем.

Також, суд погоджується з доводами представника ОСОБА_1 адвоката Солонька О.С. про те, що на відеозаписі, який мається у матеріалах справи, відсутній проміжок часу з 21:05 годин по 21:59 годин 03 грудня 2023 року, що вказує на те, що у відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, було втручання сторонніх осіб, тому відеозапис із бодікамери, не є належним допустимим доказом по справі.

Так, суддя враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом МВС України 18.12.2018 № 1026.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Крім того, додані до протоколів відео файли не мають їх ідентифікації.

Так, згідно Розділу ІІ Порядку застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за: зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів;зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах; облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; належне ведення відповідної документації.

Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Відповідно до пункту 3 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» у цій Інструкції терміни вживаються у таких значеннях: відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; карта пам`яті або флеш-карта - компактний електронний носій інформації, що використовується для зберігання цифрової інформації.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до Розділу II «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, зокрема, матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Доданий до матеріалів справи DVD-диск з відеофайлами на ньому, не містить, відомостей виду оригіналу носія, його назву та інвентарний чи номенклатурний номер, а зазначений диск не є видом компактного електронного носія інформації, що використовується для зберігання цифрової інформації в розумінні «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці. Але, працівником поліції не було доведено інформацію до особи на яку складався протокол, про технічний засіб (вид, інвентарний чи номенклатурний номер, інше), яким здійснюється відео фіксування правопорушення, що унеможливлює ідентифікувати саме той технічний засіб на який було здійснено запис. Обставини фіксування встановити не можливо, оскільки ні в протоколі, ні в матеріалах, доданих до нього, ні у самому відеозапису не відображено відомостей про будь-яку ідентифікацію відеокамер, їх модель, марка, серійні номери, сертифікати якості, докази проведення метрологічної перевірки, а також хто саме проводив відеозйомку.

Таким чином, додані до справи відеоматеріали не є належними та допустимими доказами у справі, оскільки піддаються сумніву.

Згідно зі ст.36 КУпАП, справи стосовно однієї і тієї ж особи, що вчинила кілька правопорушень розглядаються одночасно і стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, про обґрунтованість доводів представника ОСОБА_1 , щодо відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, 122-4 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини останнього не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповдіно до приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Враховуючи зазначені обставини, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимим доказами, а тому провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130, 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України.

Керуючись ст.ст.1,9,221, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130, 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.М.Ябчик