ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. Справа № 596/15/24

Провадження № 3/596/131/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Митражик Е.М., при секретарі Кузик М.Я., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю III-ї групи, за ч.1 ст.164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно матеріалів, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №540425 від 20.11.2023 року, вбачається, що «20.11.2023 року було виявлено, що ОСОБА_1 по місцю проживання в с.Красне, реалізовував горілку домашнього виробництва жителям села без марок акцизного збору та податку, що підлягає ліцензуванню за ціною 60 гривень за 0,5 літра», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164-16 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав повністю та показав, що категорично не погоджується із вказаним в протоколі. 20.11.2023 року до нього додому прийшов ДОП ОСОБА_2 та в кімнаті побачив пляшку з горілкою, яку ОСОБА_1 зберігав для власних потреб. Жодних понятих про які йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення, не було. Письмові пояснення від 20.11.2023 року, що наявні в справі, він не підтримує, оскільки з їх змістом при підписанні не знайомився. Алкоголь він нікому не продавав, тому вини його немає.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.15 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Слід зазначити, що суд позбавлений права самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого чи змінювати фабулу викладеного правопорушення, що узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року, заява N 36673/04 у справі "Малофєєва проти Росії", де суд констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Частина 1 статті 164-16 КУпАП України передбачає відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, є зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом.

Із аналізу даної статті вбачається, що об`єктом такого адміністративного порушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності.

Норма ст.164-16 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 540425 від 20.11.2023 року не зазначено, яку саме норму спеціального закону та який закон порушив ОСОБА_1 , не конкретизовано, кому саме ОСОБА_1 здійснив роздрібну торгівлю.

Відповідно до положень ст.3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до вимог ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

В силу вимог ч.1 ст.1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до роз`яснень наданих у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

ОСОБА_1 своєї вини в судовому засіданні не визнав та зазначив, що таких осіб як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що зазначені в протоколі, чи інших осіб, при складанні протоколі не було. Аналогічно він заперечував викладене в протоколі і під час його складання 20.11.2023 року, про що свідчить запис в графі Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення.

В судове засідання викликався ДОП ВП №3(смт.Гусятин) Чортківського РВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Капелусь В.Р., однак не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ніде не працює, є особою з інвалідністю ІІІ-групи, будь-яких доказів того, що він є суб`єктом підприємницької діяльності, суду не надано.

Письмові пояснення понятих, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували здійснення ОСОБА_1 реалізації горілки домашнього виробництва без марок акцизного збору жителям села Красне, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що матеріалами справи не доведено наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №540425 від 20.11.2023 року в графі «Речі вилучено для тимчасового зберігання» зазначено (зберігав для власних потреб) вилучено одну пластмасову бутилку ємністю 5 літрів, одну 1,5 літра, одну один літра, загальною кількістю 7,5 літра прозорої рідини із характериним запахом спирту.

Як вбачається із квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення за №59 від 14.12.2023 року, було вилучено: 7,5 л. прозорої рідини з характерним запахом спирту, 1 пляшка ємністю 5л., одна пляшка 1,5 л.

Згідно ст. 265 КУпАП залежно від результатів розгляду адміністративної справи вилучені речі у встановленому законом порядку конфісковуються, або повертаються, або знищуються.

Оскільки провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю, суд приходить до переконання, що вилучені речі згідно квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення за №59 від 14.12.2023 року, підлягають поверненню ОСОБА_1 .

Керуючись ст.164-16 ч.1, п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративному матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164-16 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП.

Вилучені у ОСОБА_1 згідно квитанцій №59 від 14.12.2023 року про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме, 7,5 л прозорої рідини з характерним запахом спирту повернути останньому.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Повний текст постанови виготовлений 18 березня 2024 року.

Суддя Елла МИТРАЖИК