ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 рокуСправа № 495/340/24
Номер провадження 3/495/238/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця: м. Київ, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи та посада: ФОП ОСОБА_2 ,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

11.01.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308731 від 06.01.2024 (з додатками) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП).

З матеріалів справи вбачається, що06.01.2024 о 18 год 30 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені (48 км. 350 м.) на території Білгород-Дністровського району Одеської області був виявлений гр. України ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути Державний кордон України з України в Республіку Молдова в пункті пропуску «Паланка-Маяки-Удобне» без дозволу відповідних органів влади з уникненням прикордонного контролю (шляхом використання механізму отримання статусу біженця в Республіці Молдова). Своїми діями порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про Державний кордон України», ч. 3, 4 ст. 6 ЗУ «Про прикордонний контроль», за що відповідальність за дане правопорушення передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

06.01.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений адміністративний протокол серії ПдРУ №308731.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Борис С. А. пояснив, що письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи ОСОБА_1 надавав у стані стресу, тривоги, тиску, не розуміючи значення своїх дій. ОСОБА_1 є ФОП, основним видом діяльності є комп`ютерне програмування, у зв`язку з чим 19.02.2022 між «RINF OUTSOURSING SOLUTIONS SRL», яке є юридичною особою у відповідності до законодавства Румуніїї та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг із розробки програмного забезпечення, надання таких послуг презюмує необхідність короткострокового візиту до Румунії задля узгодження умов на яких ОСОБА_1 здійснюватиметься надання послуг. Крім того, ОСОБА_1 у період з 29.03.2022 по 05.02.2023 перебував у складі добровольчого формування Вороньківської територіальної громади 137-го батальйону Територіальної оборони Бориспільського району. Постійно залучався до несення служби на блок-посту, патрулюванні, оперативно-чергової служби та заходів бойової підготовки. Всі завдання виконував на безоплатній основі. Єдиною причиною розірвання контракту із силами ТРО став погіршений стан здоров`я ОСОБА_1 , який не дозволив нести подальшу службу. Додатково про відсутність наміру ухилення від мобілізації свідчить і той факт, що ОСОБА_1 досі навчається за денною формою навчання у навчально-науковому інституті комп`ютерних наук та управління проектами Національного університету кораблебудування ім. адмірала Макарова. Вище зазначене беззаперечно свідчить про те, що ОСОБА_1 не мав злого умислу для перетинання Державного кордону України, на підставі цього просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бориса С. А., суддя доходить такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно з п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст. 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Суд враховує, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, а також, що відповідно до вказаного Указу Президента України в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 намагався незаконно перетнути Державний кордон України з України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску та без дозволу відповідних органів влади, з уникненням прикордонного контролю (шляхом використання механізму отримання статусу біженця в Республіці Молдова).

Факт вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №308731 від 06.01.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.01.2024; рапортом помічника старшого зміни прикордонних нарядів старший прикордонного наряду «Контрольний пост» Євгенія НІМАЧУКА від 06.01.2024; заявою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з якої вбачається, що з правопорушенням згоден та провину визнає у повному обсязі та матеріалами адміністративної справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Щодо заперечень представника ОСОБА_1 адвоката Бориса С. А., суд піддає їх обґрунтованому сумніву і розцінює ніщо інакше, як спробу уникнути ОСОБА_1 відповідальності.

Щодо тези, що ОСОБА_1 надавав письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи, перебуваючи в стані стресу, тривоги, тиску, то у суду немає достатніх підстав, щоб переконатися у цьому: пояснення написані власноруч та підписані самим ОСОБА_1 , крім того на цій же сторінці міститься не просто згадка, а ціле роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України та ч. 1 ст. 268 КУпАП, а саме те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, а також права, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 , знаючи про тимчасову заборону виїзду за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років вчинив спробу незаконного перетину державного кордону.

У діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп., які підлягають стягненню на користь держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33-35, 204-1 ч.1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно із ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ірина БРАТКІВ