Провадження № 3/161/4826/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., за участі захисника адвоката Плебановича А.С., потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого Бордюженко Е.Р., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді оператора у ТзОВ «Волиньзернопродукт», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

08.07.2024 року о 09:11, у м. Луцьку на перехресті вул. Мамсурова вул. Боженка, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mazda CX-7, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог пп. 2.1 п. 33.2, п. 16.11 ПДР України, рухаючись по другорядній дорозі, при наявності дорожнього знаку «2.1. Дати дорогу», не надав дорогу автомобілю Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, чим змусив останнього різко змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, внаслідок чого створив аварійну ситуацію, яка призвела до механічних ушкоджень автомобіля Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 , та заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 .

Захисник ОСОБА_2 адвокат Плебанович А.С. суду пояснив, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення. Зазначив, що розглядувана подія сталася внаслідок перевищення швидкості ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній невірно оцінив дорожню обстановку. Виїжджаючи із другорядної дороги на головну, ОСОБА_2 зупинився безпосередньо перед виїздом на вул. Боженка, фактично знаходячись на проїжджій частині по вул. Мамсурова. Відтак, жодних перешкод для руху останній не створив.

Потерпілий ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні пояснили, що наявні у справі докази свідчать про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

Диспозицією ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Із наведеного слідує, що відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, що спричинили створення аварійної обстановки, тобто примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідно до положено п. 2.3 «д» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Як встановлено судом, до моменту виникнення розглядуваної події ОСОБА_2 керуючи автомобілем Mazda CX-7, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по другорядній дорозі по вул. Мамсурова та мав намір здійснити виїзд на головну дорогу. З цією метою останній зупинився перед виїздом на перехрестя з метою здійснення повороту ліворуч. У цей час ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Боженка та мав намір здійснити проїзд перехрестя головною дорогою з ліва на право відносно руху ОСОБА_2 .

За напрямом свого руху ОСОБА_2 повинен був виконати вимогу дорожнього знаку «2.1. Дати дорогу», при цьому останній мав перетнути смугу руху, якою в той час рухався ОСОБА_1 .

Як передбачено п. п. 1.3, 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 1.10 ПДР України дати дорогу вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Дорожній знак «2.1» п. 33 ПДР України є знаком пріоритету. Він означає, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 7.8 "Напрямок головної дороги" - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Знак встановлюється безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги.

Як вбачається із камер відеоспостереження системи «Безпечне місто Луцьк», яка встановлена на перехресті вул. Боженка вул. Мамсурова у м. Луцьку, ОСОБА_2 здійснюючи поворот ліворуч на вказаній ділянці дороги безпосередньо при під`їзді до нього ОСОБА_1 здійснив різкий рух транспортним засобом в напрямку перехрестя і відразу зупинився. Такі дії беззаперечно давали підстави потерпілому вважати, що ОСОБА_2 може продовжити рух, а тому останній був змушений різко змінити напрямок руху з метою уникнення зіткнення, тобто з метою забезпечення особистої безпеки та безпеки інших учасників дорожнього руху.

Суд зауважує, що вимоги дорожнього знаку «2.1. Дати дорогу» безальтернативно зобов`язують водія не здійснювати жодних маневрів, у тому числі продовжувати чи відновлювати рух.

За наведених обставин, суд вважає доведеним, що 08.07.2024 року о 09:11, у м. Луцьку на перехресті вул. Мамсурова вул. Боженка, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mazda CX-7, д.н.з. НОМЕР_1 , порушивши вимоги пп. 2.1 п. 33, п. 16.11 ПДР України, створив аварійну ситуацію, внаслідок чого змусив ОСОБА_1 різко змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП також підтверджується наступними дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 572061 від 18.07.2024 року;

-рапортом ст. слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській обл. В. Перевозніка від 08.07.2024 року;

-електронними рапортами чергових Луцького РУП ГУНП у Волинській обл. від 08.07.2024 року;

-протоколом огляду місця ДТП та схемою до нього;

-фото таблицею;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , заявою ОСОБА_3 ;

-відеозаписом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не вбачаються.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1445 грн.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_2 слід також стягнути судовий збір у сумі 605, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 122, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) грн.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук