Справа № 346/4906/23
Провадження № 3/346/31/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, за ст. 130 ч. 1 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складеної відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у с т а н о в и л а :

22.08.2023 року о 22:10 год. в м. Коломия по вул. Чайковського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено з використанням спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820» на місці зупинки транспортного засобу, згідно якого кількість проміле становить 2,48‰, повторно. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання, які були призначені на 27.09.2023р., 23.11.2023р., 18.12.2023р. та 22.01.2024р. ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав адресу свого проживання: АДРЕСА_2 . Про судове засідання ОСОБА_1 повідомлявся судовою повісткою, яку було направлено за вищевказаною адресою, однак поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

В зв`язку з цим, судом були вжиті заходи щодо встановлення зареєстрованої адреси місця проживання ОСОБА_1 за допомогою Єдиного державного демографічного реєстру. Проте, згідно відповіді №244527 від 27.09.2023р. за вказаними параметрами особу не знайдено.

Крім цього, з метою встановлення зареєстрованої адреси місця проживання ОСОБА_1 , судом було направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Івано-Франківській області. Згідно отриманої відповіді від 05.10.2023р., вказана особа за відомостями відділу зареєстрованим не значиться.

06.10.2023р. судом було направлено запит голові Маківської сільської ради Маківської ОТГ Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області щодо підтвердження зареєстрованої адреси місця проживання ОСОБА_1

13.11.2023р. судом було отримано відповідь від Маківського сільського голови, з якої слідує, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також у відповіді вказано номер мобільного телефону ОСОБА_1 .

За вищевказаною адресою місця проживання ОСОБА_1 судом було направлено судову повістку про виклик, яка була вручена батьку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтверджується підписом останнього на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Також за наявним номером мобільного телефону ОСОБА_1 було направлено повістку про виклик у виді смс-повідомлення, яка була доставлена 13.11.2023р., що підтверджується довідкою.

Таким чином, судом було вжито всіх можливих заходів щодо своєчасного та належного повідомленням особи про розгляд справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.9 «а» ПДР України, який передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція, затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р.

Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 7 Розділу І. Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Норма ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В якості доказів вчинення адміністративного правопорушення працівником поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125085; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та результат огляду на стан сп`яніння, роздруківку спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820», згідно якого у ОСОБА_1 виявлено 2,48 проміле; копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора «Alcotest 6820», чинного до 31.07.2024р., направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Коломийська ЦРЛ», рапорти працівників поліції, копію постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 126 ч. 4 КУпАП, а також матеріали відеозапису на якому зафіксовано зупинку працівниками поліції автомобілю «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , встановлення особи водія, перевірка його документів, в ході якої встановлено, що водій не має при собі посвідчення водія, оскільки раніше судовим рішенням був позбавлений права керування транспортними засобами. В подальшому, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Водій погоджується на проходження огляду, проходить його, погоджується з результатом 2,48‰ та відмовляється від подальшого проходження в закладі охорони здоров`я. Після цього, йому роз`яснюються його права та повідомляється, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали за ст.. 130 КУпАП.

Згідно ст.. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази, суд прийшов до висновку про підтвердження ними факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що являє собою порушення п.2.9 «а» ПДР України.

Матеріалами справи, а саме довідкою начальника САП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, витягом з бази АРМОР та постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20.01.2023р. підтверджується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушення, особу правопорушника, який є військовослужбовцем та ступінь його вини. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. ст. 34-35 КУпАП судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 24, 25, 30, 40-1, 130 ч.2, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП ОСОБА_1 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тридцять чотири тисячі гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Третьякова І. В.