Справа № 347/1986/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., з участю особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Косівського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 122-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №108410 від 06.08.2024 року, ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст.122-5 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«06.08.2024 року близько 10:29 год. в с. Старі Кути, по вул. Косівській, Косівського району, водій ОСОБА_1 керував т/з «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , і на мокрому участку дороги не був уважний, не впорався з керуванням, не дотримався безпечної швидкості руху, створив аварійну ситуацію, а саме: виїхав на зустрічну смугу руху, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, внаслідок чого т/з з?їхав із проїзної частини дороги та здійснив наїзд на огорожу, чим порушив вимоги п.32.2 «а», п.12, п.2.3 б, п.34 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-5 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, та ствердив, що дійсно в той день були погані погодні умови, мокре дорожнє покриття, внаслідок чого його авто занесло.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність події, в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, з огляду на таке.

Так, в матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

- копія схеми місця ДТП, яка сталася 06.08.2024 року в с. Старі Кути, по вул. Косівській, Косівського району, Івано-Франківської області (а.с.2);

- копії письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.3,4);

- копія протоколу серії ЕПР1 №108400 від 06.08.2024 року про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, оформленого на ОСОБА_2 (а.с.5);

- копія постанови серія ЕНА №2766731 від 06.08.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП ОСОБА_2 (а.с.6);

- рапорт поліцейського СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області М.Будза про складання ним адмінпротоколу за ст.124 КУпАП на водія ОСОБА_2 та адмінпротоколу за ст.122-5 КУпАП на водія ОСОБА_1 (а.с.7);

- диск із відеозаписом (а.с.8)

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 122-5 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Проте, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, оскільки зазначений у протоколі опис порушень, які ставиться у вину ОСОБА_1 , не відповідає ознакам об?єктивної сторони адмінправопорушення передбаченого ст. 122-5 КУпАП.

Зокрема, у протоколі зазначено порушення ОСОБА_1 вимог п.32.2 «а», п.12, п.2.3 б, п.34 Правил дорожнього руху. Так, згідно Правил дорожнього руху:

п. 32.2 а передбачає, що з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються: технічні вимоги, конструкція та встановлення на транспортних засобах спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв (крім встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком Діти), світлових покажчиків та розпізнавальних знаків автомобілів аварійної служби, а також нанесення білих смуг під нахилом на зовнішніх бокових поверхнях транспортних засобів;

п.12 розділ, який передбачає вимоги до Швидкості руху і містить правила пронумеровані відповідно підпункти від 12.1 до 12.10-2, а описане у протоколі перевищення ОСОБА_1 швидкості руху автомобілем під його керуванням більш як на 50 гм/год. передбачено п.12.4 цього розділу 12, а саме: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

п. 2.3. б, яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.34 розділ ПДР, який містить позначення у тлумачення дорожньої розмітки (горизонтальної і вертикальної).

Таким чином, описані у протоколі порушення правил дорожнього руху не лише не містять чіткого посилання на пункти ПДР та сформульовані в довільному порядку, але і не відповідають диспозиції (фабулі) вказаної у протоколі статті 122-5 КУпАП.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Працівниками поліції до протоколу не додано жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобів спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв, відповідальність за що передбачено ст.122-5 КУпАП.

Жодних інших доказів на підтвердження інкримінованого адміністративного правопорушення в матеріалах справи немає.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.

За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, є недоведеним.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-5 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю.С. Кіцула