Провадження № 3/932/5500/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчиннікова О.С. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу адміністративної практики УПП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №352258 від 12.11.2023 року, 11.11.2023 року близько 23 год. 30 хв., в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що не вчиняв ніякого насильства проти своєї дружини ОСОБА_2 , оскільки вони останні два роки припинили шлюбні відносини, не спілкуються, хоча і мешкають в одній квартирі, спільного побуту не ведуть, кожен окремо мешкає у своїй кімнаті. В зв`язку з тим, що вони не мешкають однією родиною, не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків, тому вчинення насильства у сім`ї з боку ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 виключається. Також в діях ОСОБА_1 виключається склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки будь яких доказів, окрім пояснень ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до таких висновків, що справа підлягає закриттю з таких підстав.

Пунктом 3 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 1732 КУпАП, адміністративним правопорушенням, є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 352258 від 12.11.2023 року, 11.11. 2023 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив дії психологічного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого була або могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Проте, виклад обставин правопорушення в протоколі не відповідає диспозиції ч.1 ст. 1732 КУпАП, оскільки в даній статті йдеться про завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого, а не психологічному здоров`ю як зазначено в протоколі серії ВАВ № 352258 від 12.11.2023 року.

На підтвердження вини ОСОБА_1 в матеріалах справи містяться лише пояснення його дружини ОСОБА_2 , яка в судове засідання не з`явилася.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що не вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 з якою він не проживає однією сім`єю, спільного побуту не мають, вони мають окремі кімнати в квартирі.

При цьому, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено жодного свідка вищевказаних подій, який міг би надати покази з метою встановлення об`єктивної істини по даній справі.

Оцінюючи наведене, суд вважає, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Оскільки об`єктивна сторона правопорушення не розкрита, суд самостійно не може це встановлювати, беручи на себе функції обвинувачення.

Разом з цим, суд вважає, що наявність конфлікту не завжди свідчить про домашнє насильство.

Будь яких інших достовірних і належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив дії, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 352258 від 12.11.2023 року матеріали даної справи не містять.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи не достатні докази об`єктивного характеру, які підтверджують в діях ОСОБА_1 наявність ознак, передбачених диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП, окрім пояснень ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП - провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінюючи докази у сукупності, суд приходить до переконання, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська особою, відносно якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.С. Овчиннікова