Провадження № 3/638/5859/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинського районного суду м. Харкова Малахова О.В. за участю секретаря судового засідання Дрозденко У.С., представника ОСОБА_1 адвоката В.О. Давидова, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

До провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшли адміністративні матеріали від Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 804250 від 14.07.2024, ОСОБА_1 о 22 год. 51 хв. керував транспортним засобом ТОЙОТА RAV-4, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Ізюм по вул. Європейській, 60, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей, млява мова, порушення мови, порушення координації рухів. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, що зафіксовано на бодікамеру Tecsar №44, що є порушенням вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, та за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 15.08.2024, 03.09.2024 та 19.09.2024, не з`явився.

Розгляд справи 15.08.2024 відкладено за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Давидова В.О., з метою надання часу для підготовки правової позиції.

02.09.2024 представник ОСОБА_1 надав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, зокрема клопотання про зупинення провадження у справі до моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби, у разі відмови у задоволенні цього клопотання просив відкласти розгляд справи на іншу дату та час.

19.09.2024 представник ОСОБА_1 надав чотири клопотання:

- про витребування повного відеозапису, з тих підстав, що відеоматеріали 0000044__0296.МЗ4" та "0000044_1-0297.МР4" містять прогалини у часових проміжках з 23:02:56 по 23:34:39;

- про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами, оскільки вважає, що сторонні особи втручалися у відеодокази;

- про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відеозвукозапису, оскільки, такі містять часові прогалини, а також зазначає, що на відеозаписі, доданому до матеріалів справи, відсутні дата та час його здійснення, що, на думку Захисника, свідчить про наявність підстав для твердження про те , що сторонні особи втручалися у відеодокази;

- про залучення прокурора до участі у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що суд не може брати на себе функцію обвинувачення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, заперечує обставини події, а відтак, на думку представника, для неупередженого, повного та всебічного розгляду справи, необхідно залучити прокурора.

В судовому засіданні 19.09.2024 було оглянуто відеозаписи, зроблені співробітниками поліції, з яких вбачається, що процедура правопорушення була зафіксована належним чином.

Вирішуючи клопотання, заявлені представником ОСОБА_1 , суд керується таким.

Суд не знайшов підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки з правового аналізу положень КУпАП вбачається, що зупинення провадження у справі про адміністративні правопорушення можливе лише у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в той час як правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, не відноситься до названої категорії справ.

В цьому аспекті слід також звернути увагу на те, що для надання можливості ОСОБА_1 реалізувати його процесуальні права, розгляд справи неодноразово відкладався, останній мав процесуальну можливість надати пояснення, шляхом направлення письмових пояснень засобами електронного зв`язку, захист інтересів ОСОБА_1 здійснював Захисник.

Щодо клопотань Захисника про витребування повного відеозапису та призначення технічної експертизи, суд зазначає, що, відповідно до ст. 266 ч. 2 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно п.4, п.5 до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 №1026. зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за N 28/3299, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи двох окремих пристроїв для відеофіксації повністю узгоджуються між собою щодо подій, які відбувалися.

У клопотанні Захисника не наведено конкретних обставини, з урахуванням яких слід поставити під сумнів достовірність наявних у справи матеріалів відеофіксації, якість цих матеріалів дозволяє встановити обставини щодо яких складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи , що твердження представника ОСОБА_1 щодо відсутності часу та дати на відеозаписі з відеореєстратора не підтверджуються матеріалами, наданими суду, зокрема файл 0000044_8_0293 містить таку інформацію (14.07.2024 22-51), а також те, що водіння авто та відмова ОСОБА_1 зафіксовані у проміжок часу з 22-51 по 22-55, (0000044_4_0296) та наявні у відеофайлах, наданих до матеріалів про адміністративне правопорушення, суд відмовляє у задоволенні клопотань про витребування повного відеозапису та про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відеозвукозапису, як у безпідставних.

Суд відхиляє клопотання представника ОСОБА_1 про визнання доданого до справи відеозапису неналежним та недостовірним доказом, зважаючи на таке. При вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити: чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження (вказана позиція узгоджується з позицією Верховного суду у справі, що викладена у постанові від 27.10.2021 у справі № 668/69/16-к).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він містить відомості про обставини та підстави зупинки транспортного засобу, відображає порядок роз`яснення прав особі, яка керувала транспортним засобом, повідомлення про виявлення поліцейським конкретних ознак алкогольного сп`яніння та роз`яснення порядку та процедури перевірки наявних у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, а також відмову ОСОБА_1 від проходження тесту та від медичного огляду у спеціалізованому медзакладі. Тобто відеозапис, наявний у матеріалах справи та досліджений у судовом засіданні, містить всі необхідні та достатні дані для встановлення обставин події, тому суд не вбачає підстав для визнання відеозапису неналежним або недопустимим доказом у справі.

Згідно з законодавством України відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Законодавством України процесуального порядку забезпечення участі прокурора у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП не передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про прокуратуру», та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

Главою 21 КУпАП визначено склад осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення», яка не включає прокурора до складу учасників цього провадження.

За таких обставин залучення до справи про адміністративну відповідальність прокурора є неможливим з процесуальної точки зору.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у справі №208/712/19 від 30.08.2023: "30. Велика Палата вважає, що уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази. У письмових поясненнях заявника і клопотанні захисника про закриття провадження у справі сторона захисту виклала власну позицію про невинуватість ОСОБА_22 у вчиненні правопорушення (а. с. 15-19). Як правоохоронний орган, що на етапі досудового провадження виконував функцію сторони обвинувачення, так і сторона захисту обґрунтовували свої позиції виключно у письмових документах, поданих до суду в обсязі, який кожна сторона вважала необхідним та достатнім, і перед судом обидві були в однаковому становищі. "

Враховуючи зазначене, клопотання Захисника про залучення до участі у справі прокурора задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У поясненнях від 14.07.2024, записаних зі слів ОСОБА_1 інспектором ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом В. Волоховою, він 14.07.2024 вживав алкогольні напої, а саме пиво у великій кількості, скільки точно не пам`ятає, а також підтвердив відмову від огляду на стан сп`яніння, як у медичному закладі, так і за допомогою приладу alcotest drager.

Письмові пояснення ОСОБА_1 співпадають із його усними поясненнями, зафіксованими нагрудними відеореєстраторами поліцейських, та були досліджені у судовому засіданні за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Давидова В.О.

Згідно з інформацією довідки інспектора САП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Руслана Спорника від 19.07.2024, згідно обліків ІКС ІПНП отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 08.07.2023, яке вилучено і знаходиться на зберіганні в Ізюмському РУП. До адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена такими доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 804250 від 14.07.2024;

-поясненнями ОСОБА_1 від 14.07.2024;

-відеозаписами бодікамери Tecsar №44;

-направленням на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.07.2024 року.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшує відповідальність, та обставин, що обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Згідно з п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 130, 251, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про витребування повного відеозапису.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відеозвукозапису.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про залучення прокурора до участі у справі.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривен), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Штраф вноситься порушником в установу банку України та має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постановине пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у цій постанові.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Повний текст постанови складено 19.09.2024.

Суддя О. В. Малахова