П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.01.2024 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова- Мартинишин М.О., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Україна, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13.10.2023 року о 09:39 год. по вул. Кн. Ольги, 114 керував транспортним засобом марки «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння згідно висновку №002409 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.10.2023 рокута, про що було і зафіксовано на технічні засоби відеозапису.

ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України за, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №568586 від 13.10.2023 року.

Правопорушник ОСОБА_1 повторно в суд не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст.268 КУпАП.

Представник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Крецул Л.М. в суді пояснила, що вину ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, заперечує викладенні дані у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння та підстав для проходження огляду були відсутні. Зазначає, що порушено порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння працівниками поліції, зокрема його огляд лікарем на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою приладу газоаналізатора з назвою невідомого(відповідно до відео) та зазначено у висновку про те, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, однак лабораторні дослідження на виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння лікарем не проводились, акт медичного огляду не складався, а тому його результати є недійсні. Таким чином протокол складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є недопустимим доказом, оскільки відображають виключно суб`єктивні судження самих поліцейських. Зважаючи на приписи п.3 ст.62 Конституції України, за яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вину учиненні ОСОБА_1 на її користь, тому вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення за ч.1 ст.130 КУпАП є недоведеною, а відтак на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в його діях складу такого правопорушення. У зв`язку з чим, просить закрити справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Крецул Л.М., дослідивши представлені адміністративні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано за даною статтею.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9(а)Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Зі змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів (до уваги не береться диспозиція статті щодо передачі керування транспортними засобом).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 розділу І вищезазначеної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Порядок такого огляду та відмови від його проходження передбачено ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомісті.

У ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Поясненнями представника правопорушника ОСОБА_1 адвокат Крецул Л.Мданими в суді, суд не дає віри, так як вони спростовуються зібраними по справі матеріалами та фактичними даними.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення доведена зібраними матеріалами по адміністративній справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №568586 від 13.10.2023 року, актом огляду та стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновком №002409 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.10.2023 року, рапортом працівника поліції від 13.10.2023 року, копією постанови серія ЕАТ №7930802 від 13.10.2023 року, відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, які сукупності підвереджують наявність у ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду (п.15, 16 Розділу ІІІ Інструкції).

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». (п.17, 18 Розділу ІІІ Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п.20 Розділу ІІІ Інструкції).

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.21 Розділу ІІІ Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що враховуючи відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, поліцейські доставили водія для проведення огляду на стан сп`яніння в заклад охорони здоров`я в межах двох годин з моменту встановлення підстав для такого доставлення, а саме до КНП ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень»

За результатами огляду на стан сп`яніння в медичному закладі встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №002409 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.10.2023 року

З огляду відеозапису з нагрудних камер працівників поліції підтверджується, що ОСОБА_1 13.10.2023 року о 11:22 год. був доставлений у медичний заклад та почав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та на підставі акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному о 11:44 год. 13.10.2023 року було видано вищевказаний висновок, про що і лікарем було ознайомлено 11:46 год. 13.10.2023 року ОСОБА_1 з таким результатом, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та отримав відповідний висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`ягніння.

Вказаний висновок складений лікарем закладу охорони здоров`я КНП ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_2 , із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою.

Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення.

Окрім цього, суд не бере до уваги покликання захисника на те, що уповноваженою особою при складанні висновку щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не складено акт огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки це спростовуєтьсяпереглянутим відеозаписом подій з нагрудних відеокамер працівників поліції.

При цьому, п. 7 Розділу ІІІ Інструкції передбачає обов`язкове проведення лабораторних досліджень саме на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а в даному випадку йдеться про стан алкогольного сп`яніння, що не є тотожними поняттями.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункти 8, 9 ІІІ Інструкції).

Відповідно до п.14 Розділу ІІІ Інструкції обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває в несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Тобто, Інструкцією регламентовано обов`язкове проведення лабораторних досліджень саме на визначення наркотичного засобу, психотропної речовини, або щодо водія - учасника дорожнього руху внаслідок ДТП, який перебуває в несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Як зазначено в протоколі та встановлено під час розгляду, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, обов`язковість лабораторного підтвердження якого жодним нормативним актом не передбачена.

Отже, в даній справі для підтвердження чи спростування стану алкогольного сп`яніння проведення лабораторних досліджень не було обов`язковим.

Крім того, суд наголошує, що порядок проведення медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння має декілька методик, які лікар обирає під час здійснення огляду водія.

Відтак, твердження представника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Крецул Л.Мбудь-яким чином не спростовують факту вчинення правопорушення, та не звільняє ОСОБА_1 від встановленої законом відповідальності через посилання його захисника, на те, що вищезазначений висновок складений з порушенням порядку п.15.16 Розділу ІІ Інструкції.

За таких обставин, доводи щодо помилкової кваліфікації дій ОСОБА_1 працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про недотримання лікарем та працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу та відхиляються судом.

Відповідно до пунктів 10, 13, 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ; лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок, який може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Крім цього, ОСОБА_1 не оскаржував дії лікаря під час проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також не звертався у встановленому порядку щодо визнання недійсним чи скасування висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не визнання своєї вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП розцінюю, як спосіб уникнення від відповідальності.

Крім цього, обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке свідчить про підвищену небезпеку подібних правопорушень та осіб, що їх вчиняють, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, вважаю, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема її виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у вигляді штрафу в розмірі в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 23, 33, 40-1, 268, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через районний суд.

Суддя Мартинишин М.О.