Номер провадження: 33/813/192/24
Номер справи місцевого суду: 521/2108/23
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарці судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю ОСОБА_1 та її захисника Дукіної Д.С., представника митного органу Кептене Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Дукіної Д.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2023 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої митним брокером в ТОВ «ВІЗДОМ» (), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

- про накладення стягнення за вчинення порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України,

установив

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2023 року ОСОБА_1 визнано винною у порушені митних правил, передбачених ст. 472 МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості вилучених товарів, що становить 91851 (дев`яносто одну тисячу вісімсот п`ятдесят одну) грн. 21 коп. з конфіскацією цих товарів, а також стягнутий судовий збір.

Як встановив суд 1-ої інстанції, з протоколу про порушення митних правил та доданих до нього матеріалів вбачається, що 08.09.2022 року декларантом ТОВ «ВІЗДОМ» () до митного оформлення було подано митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за номером № UA500500/2022/031502, на товари:

- Товар № 1: «1. Харчовий продукт - желе, до складу якого входять вода-98,37%, желатин-0,80%,штучний підсолоджувач-0,74%, ароматизатори-0,08%, барвники-0,01%. Желє з штучним підсолоджувачем SNAKE WATER 70г x 24шт x8банок - 700кор. Не містить спирту етилового. Торгівельна марка - ВП Днепр. Виробник - SHANTOU TAIJIXING FOOD CO.,LTD. Країна виробництва CN.» за кодом згідно УКТ ЗЕД ;

- Товар № 2: «1. Кондитерські вироби з цукру, без вмісту какао, карамель, з вареного цукру безжирових добавок: льодяники HEART LOLLIPOP фасування 15г x 50шт. x 12 банок - 350кор., ROOSTER LOLLIPOP фасування 15 г x 50 шт. x 12 банок 350 кор. Торгівельна марка - ВП ДНЕПР. Виробник - SHANTOU NANFAN TRADING CO., LTD. Країна виробництва CN» за кодом згідно УКТ ЗЕД ;

- Товар № 3: «1. Кондитерські вироби з цукру без вмісту какао: цукрове драже PRESSED CANDY фасування 5 г x 24 шт. x 20 кор. 190 кор. Торгівельна марка - ВП ДНЕПР. Виробник - SHANTOU NANFAN TRADING CO., LTD. Країна виробництва CN».

08.09.2022 року посадовими особами митного органу проведено митний огляд товару, за результатом якого (акт № UA500500/2022/031502 від 08.09.2022 року) було винесено рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2022 від 08.09.2022 року згідно чого заявлений товар № 3 у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено класифікувати за кодом згідно з УКТ ЗЕД .

Згідно пояснень до УКТ ЗЕД, затверджені наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 № 256:

- до товарної підкатегорії класифікуються «драже та аналогічні їм солодощі, у вигляді драже»;

- до товарної підкатегорії класифікуються «ліхтарі електричні портативні…».

Відповідно до рішення по коду товару № КТ-UA-2022, опис товару № 3 (гр. 31) МД № UA500500/2022/031502 змінений на «Ліхтарик портативний у вигляді пеналу з невеликою кількістю цукрового драже PRESSED CANDY фасування 5 г х 24 шт. х 20 кор. 189 кор., 24 шт. х 18 кор. - 1 кор. Торгівельна марка ВП ДНЕПР, виробник SHANTOU NANFAN TRADING CO., LTD. Країна виробництва CN.».

Крім того, згідно гр. 44 МД № UA500500/2022/031502 декларантом ТОВ «ВІЗДОМ» () було подано сертифікат аналізів (Certificate of Analysis) наданий продавцем та виробником товару «SHANTOU NANFAN TRADING CO., LTD», в якому зазначений товар «Flashlight with pressed candy» (ліхтарик з пресованими цукерками).

Таким чином, невірний опис товару призвело до зміни його назви, коду згідно УКТ ЗЕД, у зв`язку з чим утворилась різниця в митних платежах по товару № 3 між розрахованими декларантом платежами та розрахованою сумою, з урахуванням зміни коду товару.

Таким чином, декларантом ТОВ «ВІЗДОМ» () в особі ОСОБА_1 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ст.472 МК України.

За даним фактом співробітниками митниці відносно ОСОБА_1 23.09.2022 року складено протокол про порушення митних правил №1156/50000/22 за ст. 472 МК України. Примірник протоколу було направлено ОСОБА_1 листом в.о. заступника начальника Одеської митниці Дубовик В. за №7.10-4/28.5-02/10/15907 від 30.09.2022 року.

В апеляційній скарзі адвокат Дукіна Д.С. ставить питання про скасування постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2023 року та прийняття нової постанови, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи скарги обґрунтовує тим, що:

- суд першої інстанції усупереч вимогам щодо неможливості внесення уточнень до протоколу про порушення митних правил, по суті взяв на себе функції обвинувачення, виправив прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності;

- декларант не відповідає за завантаження товару у контейнери, за кількість та його вміст, оскільки це є обов`язком продавця;

- сумніву щодо достовірності відомостей зазначених у інвойсі у представника ТОВ «ВІЗДОМ» не було, оскільки на той момент існували довготривалі господарські відносини у замовника із постачальником, жодного разу не виникало ситуацій з поданням недостовірної інформації а тому і підстав для проведення фізичного огляду ОСОБА_1 були відсутні;

- лише неправильно визначений код товару або неправильно заявлена митна вартість не можуть слугувати підставою для винесення протоколу про порушення митних правил;

- різниця митних платежів по товару між розрахованими декларантом платежами та розрахованою сумою з урахуванням зміни коду товару, на думку митного органу складає 7559, 46 грн, хоча в протоколі відносно ОСОБА_1 вказана сума 6411,62 грн.;

- У протоколі відносно ОСОБА_1 не вказано, які саме відомості про товар декларант не заявив у митних деклараціях або які з відомостей є недостовірними.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Дукіної Д.С., які підтримали доводи апеляційної скарги, представника Одеської Митниці _Кептене Д.А., який просив відмовити в її задоволенні, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги у співвідношенні із матеріалами справи щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційним судом встановлено наступне.

08.09.2022 року декларантом ТОВ «ВІЗДОМ» до митного оформлення було подано митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за номером № UA500500/2022/031502, на товари:

- Товар № 1: «1. Харчовий продукт - желе, до складу якого входять вода-98,37%, желатин-0,80%,штучний підсолоджувач-0,74%, ароматизатори-0,08%, барвники-0,01%. Желє з штучним підсолоджувачем SNAKE WATER 70г x 24шт x8банок - 700кор. Не містить спирту етилового. Торгівельна марка - ВП Днепр. Виробник - SHANTOU TAIJIXING FOOD CO.,LTD. Країна виробництва CN.» за кодом згідно УКТ ЗЕД ;

- Товар № 2: «1. Кондитерські вироби з цукру, без вмісту какао, карамель, з вареного цукру безжирових добавок: льодяники HEART LOLLIPOP фасування 15г x 50шт. x 12 банок - 350кор., ROOSTER LOLLIPOP фасування 15 г x 50 шт. x 12 банок 350 кор. Торгівельна марка - ВП ДНЕПР. Виробник - SHANTOU NANFAN TRADING CO., LTD. Країна виробництва CN» за кодом згідно УКТ ЗЕД ;

- Товар № 3: «1. Кондитерські вироби з цукру без вмісту какао: цукрове драже PRESSED CANDY фасування 5 г x 24 шт. x 20 кор. 190 кор. Торгівельна марка - ВП ДНЕПР. Виробник - SHANTOU NANFAN TRADING CO., LTD. Країна виробництва CN».

Згідно зі ст. 54 МКУ митний орган повинен контролювати правильність визначення митної вартості товарів, поданих до митного оформлення. За процедурою, митний орган визнає заявлену митну вартість або ухвалює письмове рішення про її коригування. Така ж логіка присутня і у випадках складання протоколу після завершення етапу контролю правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно зі ст. 69 МКУ. якщо митний орган виявляє порушення у визначенні коду товару на етапі митного оформлення або після нього, то він має право самостійно класифікувати такі товари шляхом ухвалення рішення про класифікацію товару.

Отже, здійснення такого контролю є прямим обов`язком митного органу, тому він не має права вживати інших дій, ніж ті, що визначені законодавством.

08.09.2022 року посадовими особами митного органу проведено митний огляд товару, за результатом якого (акт № UA500500/2022/031502 від 08.09.2022 року) було винесено рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2022 від 08.09.2022 року згідно чого заявлений товар № 3 у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено класифікувати за кодом згідно з УКТ ЗЕД .

Згідно пояснень до УКТ ЗЕД, затверджені наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 № 256:

- до товарної підкатегорії класифікуються «драже та аналогічні їм солодощі, у вигляді драже»;

- до товарної підкатегорії класифікуються «ліхтарі електричні портативні…».

Відповідно до рішення по коду товару № КТ-UA-2022, опис товару № 3 (гр. 31) МД № UA500500/2022/031502 змінений на «Ліхтарик портативний у вигляді пеналу з невеликою кількістю цукрового драже PRESSED CANDY фасування 5 г х 24 шт. х 20 кор. 189 кор., 24 шт. х 18 кор. - 1 кор. Торгівельна марка ВП ДНЕПР, виробник SHANTOU NANFAN TRADING CO., LTD. Країна виробництва CN.».

Крім того, згідно гр. 44 МД № UA500500/2022/031502 декларантом ТОВ «ВІЗДОМ» () було подано сертифікат аналізів (Certificate of Analysis) наданий продавцем та виробником товару «SHANTOU NANFAN TRADING CO., LTD», в якому зазначений товар «Flashlight with pressed candy» (ліхтарик з пресованими цукерками).

Таким чином, невірний опис товару призвів до зміни його назви, коду згідно УКТ ЗЕД, у зв`язку з чим утворилась різниця в митних платежах по товару № 3 між розрахованими декларантом платежами та розрахованою сумою, з урахуванням зміни коду товару.

Разом з тим, згідно з поясненнями сторони захисту, наданих в судовому засіданні як в суді першої так і апеляційної інстанції, декларантом були надіслані всі документи визначені ст. 335 МК України, яка містять їх вичерпний перелік, що подаються для митного оформлення товарів.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Таким чином, відповідальність за ст. 472МК України настає у випадку, коли особі відомі всі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

В даному випадку, ОСОБА_1 заявлено у митній декларації відомості про товари у відповідності до тих, що вказані у супровідних документах та остання не могла знати, що до митниці надійде замість товару № 3: «Кондитерські вироби з цукру без вмісту какао: цукрове драже PRESSED CANDY», наступний товар «Ліхтарик портативний у вигляді пеналу з невеликою кількістю цукрового драже PRESSED CANDY».

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статті 472 МК України є наявність в діях правопорушника вини.

З вказаного вбачається, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел щодо визначення та зазначення у поданій ним декларації неточних та недостовірних відомостей.

Судом, при встановленні наявності в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, яка характеризується як умислом, так і необережністю, зроблений висновок про те, що як встановлено в ході судового розгляду, визначення коду товару під №3 митної декларації №UA500500/2022/031502 від 08.09.2022 року здійснювалось ОСОБА_1 без фізичного огляду товару (правом на яке особа не скористалась) та виключно на підставі даних, що вказані в товаросупровідних документах.

Натомість, посилання на те, що ОСОБА_1 не скористалась своїм правом, передбаченим статтею 266 Митного кодексу України на фізичний огляд товару, який надійшов, то вказане не може бути єдиним та достатнім свідченням вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України, оскільки наведена норма передбачає право, а не обов`язок декларанта щодо фізичного огляду товару. Не реалізація декларантом цього права не свідчить про протиправну поведінку і як наслідок не може створювати суб`єктивну сторону вказаного правопорушення у вигляді необережної форми вини.

Також, суд 1-ої інстанції звернув увагу на те, що разом з митною декларацією, окрім іншого, ОСОБА_1 надала митниці документ, який відмічено як «сертифікат аналізів 28.06.22». Зі змісту зазначеного сертифікату аналізів від 28.06.2022 року митним органом було встановлено серед трьох різновидів товару, зазначено товар під назвою «Flashlight with pressed candy» (ліхтарик з пресованими цукерками), тобто, як встановив суд, ОСОБА_1 на момент подачі декларації володіла документом, що містить дані про опис товару під №3, проте ігноруючи це зазначила в митній декларації в графі 31 товару №3 опис товару як «Кондитерські вироби з цукру без вмісту какао…» без жодної вказівки, що даний товар, окрім цукерок, містить у собі ліхтарик та самостійно визначила код товару 17049061, який класифікується як «драже та аналогічні їм солодощі, у вигляді драже».

Натомість, висновок суду 1-ої інстанції про те, що ОСОБА_1 на підставі сертифікату від 28.06.2022 року (а.с. 26) повинна була встановити дані про опис товару під №3 суперечить іншим матеріалам справи, а саме Контракту № UAP-0112-2021 від 01.12.2021 року (а.с. 16-20), інвойсу від 28.06.2022 року (а.с. 11, 12), коносаменту (а.с. 13-15), які є основними товаросупровідними документами та аналіз і оцінку яким суд 1-ої інстанції не надав.

Після здійснення уповноваженими особами митного органу огляду товарів за митною декларацією №UA500500/2022/031502 від 08.09.2022 року було встановлено невідповідність характеристик товарів даним, зазначеним в графі 31 товару №3 митної декларації, а також винесено рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2022 від 08.09.2022 року згідно чого заявлений товар № 3 у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено класифікувати за кодом згідно з УКТ ЗЕД .

Відповідно до статті 458 МКУ, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Разом з тим, апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта про те, що згідно Закону України «Про Митний тариф України»: код УКТ ЗЕД 1704 90 61 00 (драже та аналогічні їм солодощі, у вигляді драже) ставка мита становить 10 %; код УКТ ЗЕД 8513 10 00 00 (ліхтарі) ставка мита становить 10 %.

Таким чином, твердження митного органу про те, що ОСОБА_1 мала умисел на порушення митних правил, суперечить матеріалам справи та встановленим обставинам, оскільки така класифікація не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення ставки мита, яка є однаковою для обох кодів товару.

Зазначене свідчить про відсутність суб`єктивної сторони правопорушення.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснений митним органом всупереч положенням ст. 54 МК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було заявлено митну вартість товару № 3 по митній декларації IM 40 ДЕ № UA500500/2022/031502 від 08.09.2022 року за резервним методом визначення митної вартості у сумі 2067,2 доларів США, що складає 1,6 доларів США за кг/нетто.

Резервний метод визначення митної вартості передбачає собою, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ст. 64 МК України). Тобто, визначення митної вартості товарів за резервним методом може визначатись, коли за основу береться ціна, за якою ввозились ідентичні або подібні (аналогічні) товари.

Після зміни митним органом коду товару під № 3 по митній декларації IM 40 ДЕ № UA500500/2022/031502 від 08.09.2022 року на код 851310000, адвалорна ставка мита на товар не змінилась, проте змінилась митна вартість товару, яка за резервним методом визначення та з огляду на наявну в митниці інформації, становить 2,02 доларів США за кг/нетто, тобто митна вартість товару під №3 після зміни коду та встановленням митницею точних та достовірних відомостей щодо такого товару становить 2609, 84 доларів США (2,02 доларів США * 1292 кг).

Згідно матеріалів справи, а саме розрахунку платежів щодо товару під №3 за митною декларацією № UA500500/2022/031502 від 08.09.2022 року (лист №7.10-28.5-02/1136/1039 від 08.09.2022 року) вбачається, що різниця митних платежів з урахуванням зміни коду товару під №3 складає 7559, 46 гривень (а.с. 28-29).

Разом з тим, як слушно вказав представник в апеляційній скарзі, в протоколі про порушення митних правил, різниця митних платежів вказана в сумі 6411, 62 грн. (а.с. 3), в супровідному листі, підписаному в.о. заступника начальника Одеської митниці зазначена така ж саме сума (а.с. 36), однак в постанові суд зазначив, що згідно розрахунків платежів щодо товару під №3 за митною декларацією № UA500500/2022/031502 від 08.09.2022 року (лист №7.10-28.5-02/1136/1039 від 08.09.2022 року) вбачається, що різниця митних платежів з урахуванням зміни коду товару під №3 складає 7559,46 гривень. Проте, суд 1-ої інстанції на вказані розбіжності, уваги не звернув та не усунув під час судового розгляду, не надавши ним відповідну оцінку.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за який законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як слідує з приписів статей 486, 491 МКУ, справа про порушення митних правил може бути заведена тільки в тому випадку, якщо є достатні фактичні дані, що свідчать про наявність складу правопорушення. Саме ці дані фіксуються в протоколі як підстава для порушення справи про ПМП і слугують доказами вини правопорушника.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинна бути врахована наявність всіх ознак складу правопорушення, що відповідають диспозиції статті за якою особа притягується до відповідальності за порушення митних правил. Відсутність хоча б однієї з ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Виходячи з диспозиції статті 472 МК України, основним, безпосереднім об`єктом правопорушення, є встановлений Митним кодексом України порядок декларування товарів, транспортних засобів, переміщуваних через митний кордон України.

Поряд з цим, як визначено в ч.ч. 1, 2 ст. 268 МК України, - допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи митних органів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Згідно положень ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів провадження, між 01 грудня 2021 року між ТОВ «ПІОН» (Україна) (покупець) та компанією «NTP Trans s.r.о» (Чехія) (продавець /постачальник) укладено контракт № UAP-0112-2021 щодо поставки в Україну товарів, відповідно до додаткової угоди №? 3 до контракту № UAP- 0112-2021 на кондитерські вироби. Асортимент товару погоджується Інвойсом. Якість товару підтверджується сертифікатом якості заводу-виробника для певного типу товару.

Згідно з Інвойсом поставлено продукцію виробництва N. SZBN220 від 28 червня 2022 року на адресу ТОВ «Піон» від виробника SHANTOU NANFAN TRADING CO., LTD надійшли наступні товари № 1: «1. Харчовий продукт - желе, до складу якого входять вода-98,37%, желатин-0,80%,штучний підсолоджувач-0,74%, ароматизатори-0,08%, барвники-0,01%. Желє з штучним підсолоджувачем SNAKE WATER 70г x 24шт x8банок - 700кор. Не містить спирту етилового. Торгівельна марка - ВП Днепр. Виробник - SHANTOU TAIJIXING FOOD CO.,LTD. Країна виробництва CN.» за кодом згідно УКТ ЗЕД ; Товар № 2: «1. Кондитерські вироби з цукру, без вмісту какао, карамель, з вареного цукру безжирових добавок: льодяники HEART LOLLIPOP фасування 15г x 50шт. x 12 банок - 350кор., ROOSTER LOLLIPOP фасування 15 г x 50 шт. x 12 банок 350 кор. Торгівельна марка - ВП ДНЕПР. Виробник - SHANTOU NANFAN TRADING CO., LTD. Країна виробництва CN» за кодом згідно УКТ ЗЕД ; Товар № 3: «1. Кондитерські вироби з цукру без вмісту какао: цукрове драже PRESSED CANDY фасування 5 г x 24 шт. x 20 кор. 190 кор. Торгівельна марка - ВП ДНЕПР. Виробник - SHANTOU NANFAN TRADING CO., LTD.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Ст. 266 МК України зобов`язує декларанта: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Одночасно ч. 7 статті 257 МКУ встановлено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до пункту 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 N 651, у графі 31 митної декларації під номером 1 зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД, у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення): наприклад, комплектність або завершеність (зібраний/незібраний), кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару (призначення, розмір, розфасування, пакування тощо); якщо код задекларованих товарів згідно з УКТ ЗЕД збігається з кодом товару, що підлягає експортному контролю, але товари за своїм описом або характеристиками не відповідають товару, щодо якого цей контроль застосовується, то опис товарів має однозначно підтверджувати таку невідповідність.

Декларантом виконано зазначені вимоги та заповнено графу 31 згідно з наведеними приписами законодавства та у відповідності з інформацією, наявною у вказаних товаросупровідних документах.

Для випуску товару у вільний обіг до відділу митного оформлення №2 м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці було подано митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ N UA500500/2022/031502, в якості підстави для митного оформлення товарів до митниці були надані перелічені у графі 44 зазначеної МД, документи. які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме:

- коносамент (bill of lading) N SLL220624107 від 09.07.2022 року, який видано на «CONFECTIONARY» (кондитерські вироби) у кількості 1590 ctns/картонних коробок, вагою 20200 кг;

- мжінародна автотранспортна накладна СМР б/н від 02.09.2022 року, видана на 1590 сrtns: «Pressed candy, Snake water candy, Heart lollipop, Rooster lollipop (Пресовані цукерки, цукерки з «Водяною змією», льодяники «Сердечко» льодяники «Півень»), що відповідає опису товару згідно з Інвойсом;

- Сертифікат про походження товару № /03663, виданий Торгово-промисловою палатою Китаю на товар «confectionary/кондитерські вироби» у кількості 1590 картонних коробок. У графі 8 н.s. Code - "17.04" що відповідає коду товарної позиції Гармонізованої системи (HS) - «Sugar confectionery (including white chocolate), not containing сосоа / Кондитерські вироби з цукру (включаючи білий шоколад) без вмісту какао»;

- Сертифікат здоров?я (Health Cerificate) № 01369001 від 27.06.2022 року, видано на «CONFECTIONARY» у кількості 1590 ctns/картонних коробок, вагою 20200 кг.;

- Сертифікат аналізів від 28.06.2022 року, який визначає вміст речовин у продукції, а саме: «Fashlight with pressed candy/Ліхтарик з пресованими цукерками: глюкоза - 69%, сироп 30, 09%, лимонна кислота 0, 5, apomarysaropr 0, 40%, барвники - 0,01%; Snake water candy/Цукерка «Водяна змія»: вода 98,37%, цукор 0,74%, желатин 0.8%, ароматизатори - 0, 088, барвники - 0, 01%; Heart/rooster Iollipop/«Серце»/«Півник» Льодяник: цукор 59,79%, кукурудзяний сироп 40%, ароматизатори - 0,20%, барвники - 0,01 %.

Товар № 1 задекларований за визначеним в супровідних документах кодом ; Товар № 2 та № 3 задекларований за визначеним в супровідних документах кодом ;

Декларування товару здійснювалося на підставі товаросупровідних документів, визначених МК України для проведення процедури декларування та митного оформлення товару. Таким чином, декларантом була виконана процедура декларування в повному обсязі відповідно до статей 257, 259, 266 МК України, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати (ст. 11 КУпАП).

Відповідальність за статтею 472 МК України настає у випадку, коли особі відомі всі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою. Тобто особа, яка не заявляє за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати, бажати чи свідомо допускати настання шкідливих наслідків, або передбачати можливість настаннях шкідливих наслідків, але легковажно розраховувати на їх відвернення, чи не передбачати можливість настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Як вбачається з матеріалів справи, декларантом заявлені відомості про товар на підставі товаросупровідних документів, що свідчить про відсутність в неї умислу на вчинення правопорушення.

На момент декларування товару декларант, у зв`язку з фізичною відсутністю такого товару на території України, не мав і не міг мати детальної інформації про товар (яку в подальшому використано для проведення експертизи), й під час декларування керувався перш за все товаросупровідними документами та додатковими документами, які надаються експортером у відповідності до умов Контракту, що відповідає вимогам ст. 257 МК України.

Виходячи з цих вимог, декларант здійснив декларування товару за кодом спираючись на відомості з інвойсів, а висновок суду про те, що ОСОБА_1 повинна була внести інформацію про Товар №3 на підставі сертифікату аналізів від 28.06.2022 року, є необґрунтованим, з підстав, викладених вище, а також у зв`язку з тим, що він, на відміну від вказаних вище товаросупровідних документів не містив чітке найменування, вагу та опис товару, тому спиратись лише на сертифікат при заповненні митної декларації не було підстав.

Також апеляційний суд не може погодитись із висновком суду 1-ої інстанції про те, що ОСОБА_1 в період часу з 08.09.2022 року (огляд товару та рішення митниці про зміну коду товару під №3) по 23.09.2022 року (дата складання даного протоколу) мала право звернутися до Одеської митниці щодо зміни декларації щодо опису та коду товару, проте вказані дії не зробила, оскільки протокол № 1156/50000/22 був складений за її відсності та його копія була вручена декларанту 30.09.2022 року (а.с. 7 зворот), отже вона не могла знати про виявлені митницею порушення визначення коду класифікації товару.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З наведеного можна зробити висновок, що в даній справі має місце складний випадок класифікації товару в розумінні ч. 5 ст. 69 МК України, який потребував спеціальних знань експерта, який залучений не був, що в свою чергу, свідчить про відсутність у декларанта вини у вчиненні ним правопорушення при віднесенні коду товару до УКТ ЗЕД, або заявлення ним неправдивих відомостей.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 10.12.2020 № 640/8429/16-а.

Згідно роз`яснень ДФС України, "справа про порушення митних правил не порушується, а порушена, яка розглядається митницею ДФС відповідно до статті 522 Митного кодексу України, підлягає закриттю у разі підтвердження факту, що несплата митних платежів та інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, не відбулись у разі прийняття органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення (під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень, тощо)".

Щодо кваліфікації порушень митних правил за статтею 472 Митного кодексу України, апеляційний суд наголошує, що при виявленні фактів невідповідності заявленого у графі 33 ВМД товарного коду за УКТЗЕД фактичному необхідно враховувати таке: наявність у графі 31 ВМД достовірних, однак неповних відомостей про товар, що унеможливлюють однозначні висновки про відповідність задекларованого товару коду за УКТЗЕД незалежно від відомостей, зазначених у графі 33 ВМД, не дає підстав для кваліфікації цього факту як порушення митних правил. У такому разі митний орган має розглядати питання про відмову в митному оформленні. Так, саме у випадку, коли графа 31 ВМД заповнена згідно з вимогами нормативних документів, а саме: у ній зазначено достовірні й повні відомості про товар, які дають можливість перевірити відповідність задекларованого у графі 33 ВМД товарного коду, а у графі 33 ВМД зазначено неправильний десятизначний товарний код за УКТ ЗЕД, підстав для висновку про наявність ознак порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МКУ, немає.

Отже, наведені положення МК України передбачають, що контрольну функцію стосовно правильності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі чого митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД.

Зі змісту ч. 6 ст. 69 МКУ випливає, що у складному випадку класифікації товару штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

За таких обставин підстави для складання протоколу про порушення митних правил відсутні, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 № 760/14721/16-а.

Посилання представників митниці на те, що ОСОБА_1 при митному оформленні не скористалась правом на фізичний огляд товару, не доводить наявності вини декларанта у неправильній класифікації товару, оскільки заявлений декларантом код товару базувався на документально підтверджених відомостях та документах. На вимогу митниці декларантом було надано всі документи на підтвердження визначеного коду товару.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В рішенні по справі "Щокін проти України" (Заяви N 23759/03 та N 37943/06, п. 49-51) Європейський Суд вказав, що накладання органами державної влади на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку становило втручання в його майнові права у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

Говорячи про "закон", стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції (рішення у справі "Шпачек s.r.о." проти Чеської Республіки", N 26449/95, пункт 54, від 9 листопада 1999 року). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі "Бейелер проти Італії" (Beyeler v. Italy), [ВП], N 33202/96, пункт 109, ЄСПЛ 2000-І).

Таким чином, будь-які дії, спрямовані на позбавлення особи її майна, є незаконними, якщо контролюючі органи діють не у відповідності до закону.

Санкція статті 472 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

За практикою Суду законною метою санкцій за порушення митних правил України є забезпечення сплати податків, інших зборів, відшкодування санкцій, у зв`язку чим передбачене статтею 472 МК України втручання у право власності ТОВ "Піон" вочевидь не відповідає законній меті.

Також у цій справі відсутнє будь-яке розумне співвідношення пропорційності між санкцією статті 472 МК України та захистом її права на мирне володіння майном (дивись Krayeva v. Ukraine, N 72858/13, § 29,13.01.2022). А безальтернативність вказаної санкції робить марною будь-яку індивідуальну оцінку ситуації. З цього приводу ЄСПЛ вже зазначав, що така жорстка система сама по собі неспроможна забезпечити необхідний справедливий баланс між вимогами загальних інтересів та захистом права особи на власність (дивись Krayeva v. Ukraine, N 72858/13, § 31, 13.01.2022).

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України не доведена, а тому провадження по справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 283 КУпАП України, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товар, вилучений митними органами відповідно до протоколу, підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку, після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів.

Разом з тим, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції усупереч вимогам щодо неможливості внесення уточнень до протоколу про порушення митних правил, по суті взяв на себе функції обвинувачення, виправив прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, згідно ч.2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити, серед іншого, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування

Таким чином, суд, встановивши дійсні анкетні дані особи, стосовно якої складений протокол, зазначив їх в тексті постанови, що відповідає вимогам КУпАП.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються повторним дослідженням, під час апеляційного розгляду, доказів у справі.

Керуючись ст.ст. 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 471, 527, 529 МК України, апеляційний суд -

постановив

Апеляційну скаргу адвоката Дукіної Д.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2023 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за вчинення порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 Митного кодексу України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець