П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/273/24

Провадження № 3/348/215/24

15 лютого 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Надвірнянським РВ УДМС в Івано-Франківській області 19.10.2013, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 122-4, 124 КУпАП,

У с т а н о в и в :

20.01.2024 о 00:10 год. в м. Надвірна по вул. Шевченка, 51, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Gold, державний номерний знак НОМЕР_3 , будучи причетним до ДТП, покинув місце події, чим порушив вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху.

20.01.2024 о 00:10 год. в м. Надвірна по вул. Шевченка, 51, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Gold, державний номерний знак НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, у результаті чого допустив наїзд на металеву огорожу, в результаті чого транспортний засіб та огорожа зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1, п. 2.3б ПДР.

Викладене підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 587328 від 27.01.2024, серії ААД № 587327 від 27.01.2024, рапортом, схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

В залі судового засідання ОСОБА_1 свою провину в скоєнні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Просив суд його суворо не карати. З протоколами повністю згоден.

В діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні сумнівів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, у суду не виникає, всі докази суд вважає належними та допустимими, у зв`язку із чим вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, відсутність обтяжуючих обставин, із врахуванням характеру скоєного та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за правилами накладення адміністративного стягнення, зазначеними в статті 36 КУпАП, а саме, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, 122-4, 124, 251, 268, 283-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок на користь держави (отримувач: УК у Надвiрн. р-ні/Надвірн.р./21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37904033, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (стандарт IBAN) UA0009307, Код класифікації доходів бюджету 21081100, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 587327).

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106. Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко