Справа № 211/533/24
Провадження № 3/211/669/24
ПОСТАНОВА

іменем України

19 лютого 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровсько їобласті Ніколенко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює в ТОВ «Полі-пак» водієм, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,-

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.01.2024 року серії ААД №638672, 08 січня 2024 року о 01 год. 02 хв. в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, бул.Європейський, біля буд. № 17, гр. ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога КП КБЛНПД ДОР № 53, керував транспортним засобом RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, в обгрунтування якого зазначив, що в ніч з 07 на 08 січня 2024 року відбулося погіршення погодних умов, почався сильний вітер та дощ, мороз спричинив ожеледицю не тільки на дорозі, а й обледеніння дерев. Через такі погодні умови, через надмірну вагу, під тиском сильного вітру, почали обриватися електропроводи, падати стовпи, дерева та гілля дерев. Того вечора він вживав спиртні напої, ліг спати пізно. Почувши з вулиці шум, незрозумілі звуки стукоту та падіння, він підійшов до вікна подивитися, що відбувається на вулиці. Побачивши як обвалюються великі обледенілі гілляки з дерев, зрозумів, що його транспортний засіб може бути пошкоджено. Розуміючи наслідки та збитки пошкодження свого майна, він вирішив перегнати машину буквально на декілька метрів, в безпечне місце. Оглянувши територію, переконавшись в тому, що ніде немає людей, немає ніякого руху автомобілів чи будь-якої іншої техніки, він почав рух, але тут побачив, що до нього прямує поліція. Він прокотився не більше метра і зупинив авто. Залишивши салон автомобіля, він намагався пояснити працівникам поліції, що він ніде не їздив, що хоче перепаркувати своє авто в зв`язку з тим, що є небезпека його пошкодження через погодні умови.. Він не чинив опору поліцейським, не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, всі його звернення та прохання до поліцейських про допомогу перепаркування його автомобіля задля уникнення його пошкодження були проігноровані. Крім того, він працює водієм у ТОВ «Полі-пак» та є діючим волонтером ГО «Сталеве серце Кривбасу», розуміючи суттєве значення водійського посвідчення для себе, він не мав наміру керувати транспортним засобом та в стані крайньої необхідності задля захисту свого майна, хотів лише на декілька метрів перепаркувати своє авто. Тому, ураховуючи, що адміністративне правопорушення було вчинене ним в стані крайньої необхідності задля захисту свого майна, просить закрити провадження по справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи та відеозаписи, суд дійшов таких висновків.

За положеннями статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: 1) протиправними діями людини: 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо. Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): - небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; - при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; - шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Дослідивши відеозапис, який є додатком до протоколу, судом встановлено, що 8 січня 2024 року о 01 год. 02 хв. в м. Кривий Ріг по бул.Європейський, біля буд. № 17 ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому на відео чітко вбачається, що тієї ночі було сильне зледеніння, внаслідок чого падало гілля на землю під важкістю льоду. ОСОБА_1 дійсно просив у патрульних допомоги у переміщенні належного йому авта в інше місце задля збереження його цілісності, однак отримав відмову. Через пізній час інших осіб, які б мали можливість допомогти у збереженні майна, віднайти не було можливості, тому ОСОБА_1 сів за кермо авто та проїхав в межах прибудинкової території декілька метрів від дерева, яке нависало над авто.

Таким чином, обставини справи, зокрема, місце події, природні явища, свідчать про те, що небезпека, яка виникла для майна третіх осіб не могла бути усунута іншими дієвими засобами ніж тими, які вчинив правопорушник. Крім того, заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Відповідно до положень ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

За приписами ч. 1 п. 4 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Враховуючи встановлення того факту, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність, суд доходить висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 18, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановила:

провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`яку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Д. М. Ніколенко