ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Воронкін О.А., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з УПП в м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого фельдшером, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 970113 від 21.07.2024 встановлено, що 21.07.2024 о 21 годині 15 хвилин на м. Київ кільцева дорога, Жулянський міст у напрямку вул.. Миколи Трублаїні водій транспортного засобу Hyundai IX 35, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , під час перестроювання не дав дорогу автомобілю, що рухався у попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав перелаштовуватися, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Renault Master, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . В наслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність, передбачена ст.124 КУпАП

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. До суду подав письмові пояснення, у яких зазначив, що 21.07.24, близько 21.00, він їхав по Кільцевій дорозі в напрямку Софіївської Борщагівки на своєму автомобілі в крайній лівій смузі згідно рельєфу дороги, з ряду в ряд ніяких маневрів не проводив від останнього світлофора перед Жулянським мостом. Вибір крайнього лівого ряду був пов`язаний з тим, що на Жулянському мосту проводяться ремонтні роботи і дорожнє полотно звужується в ліву сторону. Приблизно о 21.15 на під`їзді до Жулянського мосту він відчув удар в своє авто, автомобіль стало розвертати, і тільки після того, як автомобіль вдалося вирівняти, відчув повторний удар автомобіля. Вже після зупинки автомобіля на самому Жулянському мосту, водій автомобіля Reno Master ОСОБА_2 , вийшов зі свого автомобіля та просив не викликати патрульну поліцію та запропонував йому 20 000 гривень за надані збитки, від яких він відмовився. При особистому спілкуванні ОСОБА_2 поводив себе неадекватно, від нього було чутно сильний запах алкоголю, а сам він хитався у різні боки. Виходячи з цієї ситуації, і будучи впевненим у своїй правоті, він викликав патрульну поліцію і став на чекати призду працівників поліції. В розмові з ОСОБА_2 засвідчив той факт, що він, нібито уникаючи зіткнення, виїхав на роздільну смугу, але перед ним появилися елементи конструкції мосту і він, вертаючись в автомобільний ряд, своїм правим переднім крилом вдарив моє авто перший раз, а потім вже і другий раз. При огляді приблизного місця скоєння ДТП, особисто мною, не було навіть зафіксовано гальмівного шляху. Риторика ОСОБА_2 змінилася тільки тоді, коли до нього під`їхав його знайомий, вони про щось поговорили і тоді він став мені погрожувати і звинувачувати мене в ДТП. При прибутті працівників патрульної поліції, в той час, коли він писав пояснення причини ДТП, знайомий ОСОБА_2 щось голосно їм розказував, мабуть уже викладав свою нову версію ДТП. Маючи впевненість в тому що він правий, дописав писав пояснення і в розмову не втручався, сподіваючись на об`єктивне розслідування причин ДТП. Працівники поліції не розібралися в обставинах ДТП і провину поклали на нього. Крім того, при складанні схеми ДТП, йому не було зрозуміло де знаходились автомобілі в момент аварії, бо на схемі не показано смуг руху авто і в цьому важко було орієнтуватися. Усвідомлюючи все це, він не згодився з висновками працівників патрульної поліції, про що і зазначив у протоколі. Дивна поведінка ОСОБА_2 і його погрози були навіть при працівниках поліції. В подальшому, як йому стало відомо, на ОСОБА_2 було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та 12.08.2024 дані матеріали направлено до Святошинського районного суду м. Києва, відкрито провадження у справі № 759/5925/24. Схема ДТП складена так, що не відображає дійсну ДТП. По приїзду патрульної поліції його відразу визнали винним без наданих пояснень і до складання схеми. Між тим, за наявності розбіжностей в поясненнях учасників ДТП, в порушення вимог пункту 1 Розділу ІІ, пункту 1 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі до протоколу не були долучені письмові пояснення свідків правопорушення, не було проведено огляд учасників ДТП на стан сп`яніння, на чому він наполягав. У письмових поясненнях просив провадження у справі відносно нього закрити з підстав, викладених у поясненнях, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Мірвода А.М. у судовому підтримала позицію ОСОБА_1 , викладену у письмових поясненнях та просила суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд, вислухавши захисника, дослідивши письмові матеріали справи, приходить наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п.1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна,.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху водієм для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП необхідно встановити наявність факту порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до фабули, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 970113 від 21.07.2024 встановлено, що 21.07.2024 о 21 годині 15 хвилин на м. Київ кільцева дорога, Жулянський міст у напрямку вул.. Миколи Трублаїні водій транспортного засобу Hyundai IX 35, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , під час перестроювання не дав дорогу автомобілю, що рухався у попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав перелаштовуватися, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Renault Master, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . В наслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.3 Правил дорожнього руху.

На підтвердження вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП органом поліції надано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 970113 від 21.07.2024;

-схема місця ДТП від 21 липня 2024 року;

-письмові поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд не може визнати належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 970113 від 21.07.2024 спростовуються змістом письмових пояснень ОСОБА_1 .

Письмові пояснення ОСОБА_2 не відображають обставин, викладених у протоколі, оскільки, відповідно до змісту даних пояснень, ОСОБА_2 , намагаючись уникнути зіткнення з транспортним засобом Hyundai IX 35, державний номерний знак НОМЕР_2 , вдарив його, та проїхавши 30 метрів зупинився позаду нього. Дані пояснення є не логічними та не відповідають обставинам, викладеним у протоколі.

Долучена до протоколу схема з місця ДТП від 21.07.2024 фіксує безпосередньо наслідки ДТП та не відображає дійсних обставин справи, тому суд не приймає її до уваги.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху України, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи дослідженні докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вилучене 21.07.2024 у ОСОБА_1 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 970113 від 21.07.2024, посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 17.04.2014 - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя О.А.Воронкін