Справа №461/7333/24
Провадження №3/461/2823/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Павлюк О. В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

08.08.2024 близько 20:45 год гр. ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Львів, вул. Шпитальна, 1, повторно протягом року шляхом вільного доступу викрав з вітрини товар на загальну суму 154,10 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Окрім цього, 26.08.2024 близько 15:30 год гр. ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Львів, вул. Шпитальна, 1, повторно протягом року шляхом вільного доступу викрав з вітрини товар на загальну суму 190,56 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

До суду надійшло дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 51 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають порядок об`єднання справ про адміністративне правопорушення, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року і Протоколи 1,2,4,7,11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. п. 21-22 рішення у справі Надточій проти України". П.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Враховуючи наявність прогалин у праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, врегулювання порядку об`єднання справ в одне провадження, приходжу до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону - за правилами, закріпленими в КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Зважаючи на те, що адміністративні протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень та одночасно розглядаються в одному суді, то справи про адміністративні правопорушення за № 461/7333/24 (провадження 3/461/2823/24), № 461/7333/24 (провадження 3/461/2824/24) слід об`єднати в одне провадження, оскільки їхній спільний розгляд сприятиме, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У своїх письмових поясненнях, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, зазначає, що визнає вину у вчиненні правопорушення та просить суд проводити розгляд справи без його участі.

Слід зазначити, що у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути адміністративний протокол у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

У ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлена відповідальністю за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, -

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 51 КУпАП підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення ВАД № 377841 від 26.08.2024, серії ВАД № 377840 від 26.08.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.08.2024, у яких він підтверджує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, заявами ОСОБА_2 про вчинення правопорушення від 08.08.2024 та 26.08.2024, довідками про вартість товару від 08.08.2024 та 26.08.2024, рапортами ДОП СДОП ВП ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Олени ШАВАЛИ, рапортами працівників поліції від 26.08.2024, постановою Галицького районного суду м. Львова від 16.05.2024.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 51 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а також те, що ОСОБА_1 раніше вже притягався до адміністративної відповідальності, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у громадських робіт.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 51, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и л а:

1. Об`єднати в одне провадження справи за № 461/7333/24 (провадження 3/461/2823/24), № 461/7333/24 (провадження 3/461/2824/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Присвоїти об`єднаній справі номер № 461/7333/24 (провадження 3/461/2823/24).

3. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ольга ПАВЛЮК