Справа № 162/1066/23
Провадження № 3/162/33/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року селище Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., з участю секретаря судового засідання Гичук О.М., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Клубука О.П., розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань матеріали справи, які надійшли з ВПД № 1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.12.2023 о 22 год 50 хв в с. Зарудче по вул. Берегова керував транспортним засобом Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не прибув, будучи своєчасно, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.24,32,33,37,39,43,44). Жодних заяв чи клопотань до суду не подавав.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, яка належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи є її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Враховуючи ці обставини й те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, участь у розгляді справи бере її захисник, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності ОСОБА_1 .

Захисник Клубук О.П. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, а тому не може підлягати адміністративній відповідальності. Не заперечував, що ОСОБА_1 за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак він вимушений був це робити, оскільки є військовослужбовцем та виконував наказ про перевезення військових засобів. Ці обставини ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції, оскільки це є військовою таємницею. Також захисник просив врахувати, що рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 є незначний - становив 0,75 ‰.

Заслухавши пояснення захисника Клубука О.П., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується наявними у матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 002081 від 14.12.2023 (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким проведено огляд на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер 6810», результат огляду 0,75 ‰, тобто встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 поставив свій підпис, що згідний з даним результатом (а.с.3);

- роздруківкою з приладу «Драгер 6810», відповідно до якої вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становить 0,75 ‰ (а.с.5);

- відеозаписом з місця події про обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та проходження ним огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, внаслідок чого було встановлено, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З результатами даного огляду він погодився (а.с.13).

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, не вбачає законних підстав для закриття провадження у справі та не вважає, що дії ОСОБА_1 були вчинені в стані крайньої необхідності у відповідності до вимог ст. 17, 18 КУпАП, про що наголошує в судовому засіданні захисник.

Будь-які докази про те, що ОСОБА_1 виконував бойове завдання чи перевозив військові засоби тощо, як про це зазначає захисник, у матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу, що керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, є одним з найбільш тяжких порушень у сфері безпеки дорожнього руху. Особи, які керують транспортним засобом у стані сп`яніння, становлять підвищену суспільну небезпечність для всіх учасників дорожнього руху, їх діяння часто стають причиною дорожньо-транспортних пригод з важкими, непоправними наслідками.

Інші доводи захисника, висловлені в ході судового розгляду справи, також, на думку суду, не можуть бути законними підставами для закриття провадження у справі.

Згідно з п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність для водіїв - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та дані про особу ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія (а.с. 10), суд доходить висновку, що на правопорушника необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від скоєння нових аналогічних адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич