ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/620/24Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 33/817/159/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Шуляра Б.О.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шуляра Б.О. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Як визнав суд, 02.12.2023 року о 08 год. 00 хв.на вул. Бережанській в с. Підгороднє на автодорозі М12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 140 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen моделі Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , не впоралась із керуванням, не слідкувала за дорожньою обстановкою, виїзала на зустрічну смугу та здійснила лобове зіткнення з автомобілем марки Citroen моделі Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.3 (б)10.1 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Шуляр Б.О. не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини у вчиненні правопорушення, просить змінити постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року в частині накладеного адміністративно стягнення.

Вважає, що суд необґрунтовано застосував до ОСОБА_1 найбільш суворий вид адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки таке стягнення не відповідає тяжкості вчиненого нею адмінправопорушення та характеризуючим її особу даним.

Звертає увагу, що судом першої інстанції належним чином не враховано, що ОСОБА_1 не вчинила грубого порушення правил керування транспортними засобами, що не давало правових підстав суду застосовувати такий вид адміністративного стягнення.

Зазначає, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не заперечує своєї причетності до вчинення ДТП, повідомила про подію поліцію, надала відповідні пояснення, визнала вину та щиро розкаялась.

Вказує, що ОСОБА_1 утримує матір віком 65 років, яка потребує постійного нагляду та консультації в лікувальних закладах, а тому позбавлення права керування транспортними засобами позбавить її можливості належно доглядати за нею.

Окрім цього зазначає, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку із чим страхова компанія компенсувала спричиненні ДТП збитки.

Просить змінити адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, застосоване до ОСОБА_1 постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року, на адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши особу, яку притягнено до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Шуляра Б.О., які підтримали подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просять змінити постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 р. в частині застосованого адміністративного стягнення та застосувати до ОСОБА_1 адмінстягнення у виді штрафу; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, у повній мірі не дотримався.

Надавши належну правову оцінку обставинам справи та правильно кваліфікувавши дії особи, що притягується до адмінвідповідальності, місцевий суд не дотримався положень КУпАП, обираючи правопорушнику адміністративне стягнення.

Санкція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан.

При цьому, з урахуванням наведених вище обставин, за наявності в санкції ст.124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією статті, за якою ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника адміністративного стягнення вважаю безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, яке вчинено з необережності; особу порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася; є єдиним годувальником у сім`ї, оскільки сама виховує неповнолітню дитину, що стверджується свідоцтвом про народження дитини ОСОБА_4 , серії НОМЕР_3 , видане 27.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної службі Козівського районного управліниця юстиції у Тернопільській області та рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.05.2022 року про розірвання шлюбу, має на утриманні матір ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує постійного лікування, про що свідчить виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 630 від 09.02.2024 року; її майновий ста; обставини, що пом`якшують відповідальність, до яких суд відносить повне визнання вини та щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Також, апеляційний суд вважає, що необхідно врахувати, що потерпілому відшкодовано заподіяні внаслідок ДТП збитки і він не має до ОСОБА_3 претензій матеріального та морального характеру.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що постанову суду першої інстанції, в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, необхідно змінити та обрати їй стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Шуляра Б.О., в інтересах особи, яку притягнуто до адмінстративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, в частині застосованого адміністративного стягнення, змінити і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя