Дата документу Справа № 317/1851/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/1851/23 Головуючий в 1 інст. Мінгазов Р.В.
Провадження №33/807/42/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Келембета С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 17 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №178888 від 27 березня 2023 року, відповідно до якого встановлено, що 27 березня 2023 року о 14 год. 47 хв. по вул.Садова буд.46А в с.Володимирівське Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; порушення мови; відсутність слини з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він не керував транспортним засобом на момент спілкування з поліцейськими, жодних технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця також не здійснював.

Зауважує, що він, будучи обізнаним, що обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР України, розповсюджується виключно на водіїв, які керують транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Вважає, що його перебування біля транспортного засобу, яке не було в стані руху, а знаходилось в нерухомому стані, не може бути доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наголошує, що факт керування транспортним засобом вранці 27 березня 2023 року приблизно о 08-30 годині він не заперечує, оскільки в зазначений час він приїхав на замовлення до клієнта додому виконувати ремонтні роботи.

Також, посилається на те, що відеозапис, який долучений до протоколу, був здійснений на мобільний телефон та є не безперервним.

Більше того, вказує, що відеозапис не містить фіксування, як він керує транспортним засобом, сидить за кермом або як зупиняється його транспортний засіб.

Звертає увагу, що при складанні протоколу поліцейський зазначив про ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, відсутність слини з порожнини рота, порушення мови, але на відеозаписі поліцейський не озвучує про такі ознаки наркотичного сп`яніння, які дають йому підстави направляти особу на медичний огляд.

Вважає, що матеріали справи не містять належних, достовірних та достатніх доказів того, що він перебував у статусі особи, яка згідно п.2.5 ПДР України зобов`язана на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Келембета С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №178888 від 27 березня 2023 року з якого убачається, що 27 березня 2023 року о 14 год. 47 хв. по вул.Садова буд.46А в с.Володимирівське Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; порушення мови; відсутність слини з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;

- у довідці з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» ІТС ІПНП про те, що ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП не має. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12 вересня 1998 року;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 березня 2023 року;

- відеозаписом, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними:

- в рапорті старшого інспектора ВП №6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Соловйова А.М. згідно з яким, останній доповідає, що 27 березня 2023 року було отримано заяву та зареєстровано ЄО за №2063 від 27 березня 2023 року як: порушення правил дорожнього руху. В результаті опрацювання вказаної інформації було встановлено, що 27 березня 2023 року о 15:01 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27 березня 2023 року о 15:01 год. за адресою: Запорізький район, с.Володимирівське, вул.Пост, зупинили транспортний засіб ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився в стані наркотичного сп`яніння;

- в рапорті поліцейського ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Перешенка А.В. згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби 27 березня 2023 року було зупинено транспортний засіб ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки документів ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, млява мова. Дана подія зареєстрована на лінію 102.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 участі у розгляді справи в суді першої інстанції не брав.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив закрити провадження у справі.

Захисник адвокат Келембет С.В. при апеляційному розгляді справи підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та додатково зауважив, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , містяться виправлення, а саме в частині правової кваліфікації правопорушення. Вважає, що вказаний недолік є суттєвим, оскільки він був внесений до протоколу після його складення.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені захисником-адвокатом Келембетом С.В. і самим ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності доказів керування ним транспортним засобом, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З долученого до протоколу відеозапису цілком зрозуміло, що водієм транспортного засобу на час його зупинки працівниками поліції на блокпосту був саме ОСОБА_1 , який знаходився біля автомобіля.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, а навпаки пояснював працівникам поліції те, що саме він керував транспортним засобом ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 та їхав в с.Володимирівське розвозити товар та був зупинений працівниками поліції на блокпосту.

Окрім цього, в своїх поясненнях до протоколу ОСОБА_1 вказав про те, що він керував транспортним засобом ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, що відповідає фактичним обставинам справи.

Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції немає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.

Стосовно посилання апелянта про відсутність безперервної відеофіксації, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Те, що відеозапис здійснений на мобільний телефон та цим записом не зафіксовано, як ОСОБА_1 керує транспортним засобом, сидить за кермом або як зупиняється його автомобіль, не свідчить про недопустимість вказаного запису як доказу.

В свою чергу, використання працівниками поліції власної техніки для фіксування правопорушення не заборонено Законом України "Про Національну поліцію" та нормами КУпАП.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що поліцейський йому не повідомив, які ознаки сп`яніння в нього виявлені, які дають підстави направляти особу на медичний огляд, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Пунктом 12 Розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що і мало місце у цьому випадку.

З відеозапису події убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній повідомив, що не готовий пройти огляд, оскільки працює, та відмовився від проходження огляду.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимог законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння направлено останнього на огляд до відповідного медичного закладу.

Проте, огляд ОСОБА_1 в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою останнього, що підтверджується доказами, долученими до матеріалів справи.

Згідно з матеріалами справи, під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 своєї вини не заперечував та не оспорював фактичні обставини справи.

При цьому, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом події.

Так, у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 березня 2023 року зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, відсутність слини з порожнини рота, порушення мови. Огляд за допомогою спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку із відмовою водія.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний власноруч ОСОБА_1 , так і долученими до протоколу доказами в т.ч. письмовими поясненнями останнього, в яких ОСОБА_1 вказав, що він керував транспортним засобом ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Докази, що містяться в матеріалах справи, відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності - також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

З протоколу є цілком зрозумілим, що він складений саме у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , 27 березня 2023 року о 14 год. 47 хв. по вул.Садова буд.46А в с.Володимирівське Запорізького району Запорізької області, керував транспортним засобом ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння, в установленому законом порядку відмовився, що відповідає кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, яка також відображена в протоколі, а доводи сторони захисту заявлені при апеляційного розгляді справи про те, що протокол містить в собі виправлення в частині кваліфікації дії особи, стосовно якої він складений, є безпідставними.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

При дослідженні матеріалів справи, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог законну при розгляді вказаної справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 17 травня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева