ПОСТАНОВА

Іменем України

20.09.2024 Справа №607/19367/24 Провадження №3/607/8166/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючої вчителем у Тернопільському ліцеї № 21 спеціалізованій мистецькій школі імені І.Герети, у якої на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

06.09.2024 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 279811 від 03.09.2024 зазначено, що 30.08.2024 приблизно о 21 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у парку «Сопільче» у м. Тернополі, розпивав горілку торгової марки «Nemiroff», об`ємом 0,7 л міцністю 40% алкоголю, таким чином принизивши людську гідність та громадську мораль. Однак ОСОБА_2 не досягнув шістнадцятирічного віку, а тому до відповідальності притягується його матір ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Винуватою себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнала повністю та щиро розкаялась у вчиненому. Зазначила, що провела виховну бесіду з сином та останній обіцяв, що більше не буде вчиняти правопорушень.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, згідно з приписами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону дитинства» особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, полягає у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу. При цьому санкція даної норми закону передбачає накладення штрафу на батьків неповнолітнього або осіб, які їх замінюють.

Також ч. 1 ст. 178 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Так, суд встановив, що 30.08.2024 приблизно о 21 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у парку «Сопільче» у м. Тернополі, розпивав горілку торгової марки «Nemiroff», об`ємом 0,7 л міцністю 40% алкоголю, таким чином принизивши людську гідність та громадську мораль. Матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .

Крім визнання вини ОСОБА_1 , факт вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме: рапортом ЄО № 29065 від 30.08.2024 та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03.09.2024, зміст яких відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 279811 від 03.09.2024, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях неповнолітнього ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, а саме: розпивання алкогольних напоїв у парку. Отже, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а саме: вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Разом з тим відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Вирішуючи питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суд також приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 працює, раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність, є щире розкаяння винної.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

Крім цього, суд приймає до уваги той факт, що за своїм характером та наслідками вчинене ОСОБА_1 правопорушення не завдало значної шкоди, а тому доходить висновку, що вказане правопорушення не являє великої суспільної небезпеки і є малозначимим.

З урахуванням викладеного суд доходить переконання, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, підлягає закриттю.

Також суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ст. 22, 284 ч. 2 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 22, 40-1, 178, 184, 245, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська