ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2054/24 Справа № 205/5557/24 Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, старшого солдата, старшого-стрільця 1 взводу охорони 3 роти охорони 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Звільнено від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

ВСТАНОВИВ:

Згідно із постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2023 року, 2 березня 2024 року старший-стрілець 1 взводу охорони 3 роти охорони 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 перебуваючи у звільненні прибув в розташування підрозділу в стані алкогольного сп`яніння та продовжив виконання обов`язків військової служби, що було виявлено приблизно о 20 годині 15 хвилин фельдшером молодшим сержантом ОСОБА_2 , який провів огляд старшого солдата ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Алкофор 507» серійний номер № IUL8R0043 й зафіксував, що вміст парів етилового спирту у повітрі, які видихав старший солдат ОСОБА_1 , складає 1,98 ‰. Своїми діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що оскаржуване рішення було винесено без його участі, про існування постанови суду від 08.05.2024 року він дізнався лише коли наклали арешт на його заробітну карту. Вважає, що строк апеляційного оскарження ним порушено з поважної причини.

В обґрунтування своїх доводів по суті скарги вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону. Вважає, що судом не враховано, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом свідчили про вчинення ним правопорушення.

Вказує, що суд не зосередив свою увагу та не надав оцінку самому огляду його на стан алкогольного сп?яніння так як, з постанови суду, не вбачається оцінки цього факту а саме: як вже було вказано, з постанови суду вбачається, що невідома дата останнього калібрування даного приладу вимірювання, та чи проводилася вона взагалі та з постанови не вбачається наявність сертифікату цього прибору вимірювання тобто суд не оглядав ці докази та не надавав їм оцінку, з постанови суду не вбачається надання оцінки проведеному огляду на стан алкогольного сп?яніння тобто, яка саме надавалася трубка для проведення огляду, чи була вона в упаковці, чи була вона стерильна перед проведенням огляду.

Крім того, як вказано в постанові, огляд був проведений за участю двох однак оцінки пояснень цих свідків, про мій стан та проведений огляд, судом також не надано.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження вважаю за необхідне його поновити з огляду на те, що оскаржуване рішення було винесено без участі ОСОБА_1 , а доводи апелянта про те, що він дізнався про наявність оскаржуваної постанови лише коли наклали арешт на його заробітну карту, матеріалами провадження не спростовуються, а тому строк апеляційного оскарження було пропущено із поважної причини та він підлягає поновленню.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; актом огляду на стан сп`яніння, складеним в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно із яким у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та проведено відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння; роздруківкою тесту на алкоголь №00184 від 12.03.2024 року, результат вимірювання склав 1,98 % проміле.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає зокрема у випадку появи військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, та яких протягом року було піддано адміністративному стягненню, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , та фактичне виконання останнім обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою, котре полягає у перебуванні особи військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, та фактичне виконання останнім обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Доводи апелянта стосовно того, що розгляд справи було проведено без нього та без належного його повідомлення, не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки у своїй заяві (а.с. 17) ОСОБА_1 просив розглянути справу без його участі, а отже не виявив бажання приймати безпосередню участь у судовому розгляді даної справи, а тому порушення права ОСОБА_1 на захист та на участь у судовому засідання не вбачається.

Статтею 16 Закону України "Про Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 12 березня 2024 року приблизно о 20-15 години перебував в стані алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , та фактично виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду. Стан алкогольного сп`яніння підтверджено актом №IUL8R0043 та роздруківкою чеку від приладу №00184 Алкофор 507.

Суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи апелянта стосовно того, що алкотестер Алкофор 507за допомогою якого було проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , своєчасно не пройшов калібрування, оскільки міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається», встановлений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, становить 1 рік. При цьому згідно із роздруківкою результатів вимірювання тест було проведено о 20:16 годин 12.03.2024 року, а калібрування приладу було здійснене 31.03.2023 року, тобто менше ніж за рік до вимірювання.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність досліджених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Інструкцією про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України №515 від 10 жовтня 2016 року, за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні). За результатами проведення огляду на стан сп`яніння посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) складається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписується посадовою особою, яка проводила огляд, та двома свідками.

З наданих матеріалів вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений із використанням спеціального технічного засобу- Алкофор 507 №00184, у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, акт огляду та протокол підписаний ОСОБА_1 , останній зауважень чи не згоди з результатами огляду не висловлював.

Апеляційній доводи щодо складання протоколу неуповноваженою особою є безпідставними, оскільки останній складено заступником командира 4-го батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_4 , що узгоджується із вимогами п. 14 ч. 1 ст. 255 КУпАП.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №515 від 10 жовтня 2016 року, апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння було проведено з дотриманням вимог закону.

Верховним Судом сформована правова позиція ( у справі 205/1993/17-ц від 25.04.2018 року, №131/1449/16-ц від 14.02.2018 року та інші) щодо тривалості особливого періоду та його дії на теперішній час, з огляду на положення ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слід констатувати, що в Україні діє особливий період. Враховуючи викладене, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в частині відсутності в протоколі посилань на вчинення правопорушення в особливий період є необґрунтованими.

Отже, за результатами перегляду оскаржуваної постанови суд дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді цієї справи повно, всебічно і об`єктивно дослідив докази у справі, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, надав цим обставинам належну правову оцінку та, приймаючи рішення про притягнення його до відповідальності, дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу цього правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця