Справа № 444/2083/23
Провадження № 3/444/2/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю адвоката особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - Добушовського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жовкві Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ ГУМВС України 25.12.2008 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 25.06.2023 року о 02 год. 00 хв. в м.Рава-Руська проїзд по вул.Я.Мудрого та вул.І.Франка, Львівського району Львівської областікерував транспортним засобом марки "OPEL VIVARO", номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку, з використанням технічного засобу "Drager Alkotest - 6810", результат тесту №2390 від 25.06.2023 становить 1.67 проміле алкоголю, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 25.06.2023 року вночі він разом із своїм другом сидів в автомобілі марки "OPEL VIVARO", номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований в парку у м. Рава-Руська. Вони з другом спілкувалися, це вже була ніч і була комендантська година, в парку також ще були люди. Однак, приїхала поліцейська машина і працівники поліції підійшли саме до них. Коли вони з ним розмовляли, то почули від нього запах алкоголю та попросили, щоб він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Однак, він заперечив, що керував транспортним засобом, крім того, зазначив, що автомобіль стояв на місці і не рухався. На автомобілі приїхав його друг і це є автомобіль його друга. ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції ствердили про те, що він керував транспортним засобом через те, що він ближче сидів до місця водія. Також ОСОБА_1 зазначив, що він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Після цього щодо нього склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, його друг сів за кермо і вони поїхали. Також зазначив, що працівники поліції жодних прав йому не роз`яснювали.

Захисник особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвокат Добушовський О.В. в судовому засіданні підтримав подане ним письмове клопотання про закриття провадження у справі. Також зазначив, що діях ОСОБА_1 немає складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки транспортний засіб не рухався, зупинку такого не було зафіксовано.

В поданому клопотанні захисник також посилається на те, що ОСОБА_1 категорично заперечує викладені працівником поліції в протоколі обставини, оскільки 25 червня 2023 року він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, транспортний засіб ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли. ОСОБА_1 стверджує, що коли він перебував в автомобілі, до нього підійшли працівники поліції з метою перевірки документів та почали вимагати пройти огляд на стан сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проходив на місці з використанням спеціального технічного пристрою «DRAGER ALCOTEST 6810», ОСОБА_1 не були роз`ясненні права, зокрема на отримання правової допомоги адвоката, протокол не відповідає вимогам законодавства, відсутній факт зупинки транспортного засобу, а відтак ОСОБА_1 і не міг порушити вимоги п. 2.9а ПДР України.

Так, 25 червня 2023 року ОСОБА_1 перебував в своєму автомобілі у м. Рава Руська, який був припаркованим у відповідності до вимог ПДР України. Таким чином, 25 червня 2023 року ОСОБА_1 ніхто не зупиняв під час керування транспортним засобом. В іншому випадку поліцейський мав би приєднати до матеріалів справи відеозапис на підтвердження факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 та його зупинки. Коли ж особа перебуває за кермом транспортного засобу із навіть ввімкненим двигуном - склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Захисник звертає увагу на те, що після того як ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, працівники поліції не запропонували проїхати у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки не представлено. Слід зазначити, що відео, яке приєднане до матеріалів справи, розпочинається з перевірки документів, проте сам факт зупинки поліцейським відсутній, як і керування 25 червня 2023 року ОСОБА_1 транспортним засобом Opel Vivaro. Як слідує з матеріалів справи, працівники поліції нібито зупинили транспортний засіб під його керуванням, а причину зупинки пояснили як керування транспортним засобом в комендантську годину, що є порушенням ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», однак, у ст. 35 Закону України відсутня причина зупинки транспортного засобу під час комендантської години.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. З матеріалів справи вбачається, що під час складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, водію ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків поліцейськими. Не роз`яснення чи неналежне роз`яснення особі її прав, незабезпечення права на юридичну допомогу є одними із правових підстав закриття справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, долучені відеофайли до справи не є безперервними, а відтак є неналежними та недопустимими доказами у справі.

Захисник просить закрити провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі ст.247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засідання 29.02.2024 року свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав показання про те, що 25 червня 2023 року до нього пізно вночі подзвонив його друг ОСОБА_1 і попросив, щоб він його забрав. Він сів за кермо автомобіля "OPEL VIVARO" та поїхав в парк в м. Рава-Руська, щоб забрати ОСОБА_1 . Коли він приїхав, то побачив, що ОСОБА_1 був випивший. ОСОБА_1 сів в автомобіль на пасажирське сидіння. Коли вони сиділи з ОСОБА_1 в автомобілі, то до них підійшли працівники поліції, які попросили пред`явити документи і сказали що триває комендантська година. Свідок зазначив, що він пред`явив працівникам необхідні документи. Однак, почувши, що від ОСОБА_1 є запах алкоголю, працівники поліції сказали йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Свідок також зазначив, що він не чув розмови між працівниками поліції та ОСОБА_1 і не бачив, які документи давали йому підписувати працівники поліції. Після цього, він повіз ОСОБА_1 додому.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_2 , приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї провини не визнав, факт вчинення нимадміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується зібраними доказами у справі та матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №474426 від 25.06.2023 року;

-результатом тесту технічного засобу "Drager Alkotest - 6810", який становить 1.67 ‰ проміле алкоголю;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів, яким встановлено, що результат тесту огляду ОСОБА_1 позитивний 1.67 ‰;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.06.2023 року;

-витягом про посвідчення водія з якого вбачається, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_4 , термін дії від 21.05.2021 року по 21.05.2051 року;

-CD-диском з відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського події, яка мала місце 25.06.2023 року за участі ОСОБА_1 .

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у протоколі зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища та адреси свідків.

Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильною.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №474426 від 25.06.2023 встановлено, що ОСОБА_1 25.06.2023 року о 02 год. 00 хв. в м.Рава-Руська проїзд по вул.Я.Мудрого та вул.І.Франка, Львівського району Львівської області керував транспортним засобом марки "OPEL VIVARO", номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, з використанням технічного засобу "Drager Alkotest - 6810", результат тесту №2390 від 25.06.2023 становить 1.67 проміле алкоголю, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 а ПДР України.

Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою з заповненням всіх необхідних реквізитів та є належним доказом в справі, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Із оглянутого відео записаного на СD-диску події (арк.спр.6), яка мала місце 25.06.2023 року за участі водія ОСОБА_1 , встановлено, що на такому наявні три відео. Наданий працівниками поліції відеозапис фіксує, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також роз`яснили право на проходження огляду в медичному закладі. Із відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», результат якого становить 1,67 проміле. На відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 говорить працівникам поліції та показує, що: « …він виїхав звідтам і заїхав сюди...» (01 год. 58 хв.)

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечив факту проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Відеозапис на СD-диску, який наданий працівниками поліції містить інформацію щодо обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджу є факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого становить 1,67 проміле. Також, наданий відеозапис підтверджує те, що ОСОБА_1 жодної незгоди із даним результатом не висловлював.

Наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та на якому зафіксовано проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», з результатом 1,67 проміле, який був проведений на місці зупинки транспортного засобу останнього, є належним доказом у справі.

Із Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», вказано результат огляду ОСОБА_1 1,67 ‰ та в графі «з результатами згоден» міститься підпис ОСОБА_1 (арк. спр. 4).

Суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» проведено поліцейським в межах наданих повноважень, що відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився огляд.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника Добушовського О.В. про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував та факт зупинки такого не зафіксовано працівниками поліції спростовуються наданим суду відеозаписом, на якому ОСОБА_1 стверджує працівнику поліції про те, що він керував транспортним засобом.

Покази свідка ОСОБА_2 надані в судовому засіданні 29.02.2024 року не спростовують наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація, на думку суду, не є сумнівними, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, майновий стан особи, ставлення до вчиненого.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність правопорушника судом не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи вид та міру стягнення, враховую обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, що буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним інших адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатнихосіб.

Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" становить 3028, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 307, 308-310 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ ГУМВС України 25.12.2008 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 ) 605 /шістсот п'ять/ грн. 60 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Олещук М. М.