Провадження №: 3/336/5108/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, який працює у ТОВ «Комфор» на посаді водія, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.07.2024 серії ААД № 817770, 19.07.2024 об 11 год. 38 хв. у м. Запоріжжі, вул. Спартака Маковського, 5, водій а/м ГАЗ-3302-757 днз НОМЕР_1 ОСОБА_1 , будучи учасником ДТП, місце пригоди залишив, тим самим порушив п. 2.10 а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що дійсно був у вказані у протоколі час та місці, розвантажував товар у ТОВ «Комфор». Проте учасником будь-якого ДТП не був. Розвантажив товар, поїхав. Наприкінці дня йому зателефонував адміністратор магазину та повідомив, що він, нібито, скоїв зіткнення із кіоском. Через пару днів його опитали працівники поліції, оглянули транспортний засіб, який не мав будь-яких пошкоджень .

Дослідивши матеріали справи заслухавши пояснення ОСОБА_2 суд доходить до висновку про відсутність у діях особи складу вказаного правопорушення, з огляду на таке.

Стаття 9 КУпАП встановлює, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Пунктом 2.10 (а) ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Тобто, таке правопорушення може бути вчинено лише умисно.

Відповідно до ст.251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 , він заперечував подію ДТП за його участі, надавши поліцейському пояснення, які аналогічні його показанням в судовому засіданні. Однак посадова особа, яка склала протокол, вказані пояснення не перевірила та будь-яких доказів на їх спростування не зібрала.

Зокрема, до матеріалів справи не долучені письмові пояснення очевидців ДТП, яка сталася в денний час доби у людному місці. Фотознімками не зафіксовано наявність видимих пошкоджень транспортного засобу ГАЗ.

Таким чином суддя доходить до висновку про недоведеність умисного невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.10 (а) ПДР України, що виключає винуватість особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити в зв`язку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення в діяннях особи.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року