Постанова

Іменем України

15 лютого 2024 року

селище Краснопілля

справа № 578/110/24

провадження № 3/578/149/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР Алевтина Іванівна розглянув у приміщенні суду в селище Краснопілля Сумської області справу про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

особа,щодо якої розглядається справа:

ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Миропілля Краснопільського району Сумської області; громадянство: УКРАЇНИ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; не працює, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

та установив:

14 лютого 2024 року з Відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області в провадження Краснопільського районного суду Сумської області надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 036527 від 10.02.2024 за частиною другою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі по тексту також КУпАП/ стосовно ОСОБА_2 .

До вказаного протоколу долучені наступні матеріали: письмові пояснення від ОСОБА_2 за 12.02.2024; СВІДОЦТВО ПРО НАРОДЖЕННЯ дитини ОСОБА_3 Серія НОМЕР_1 від 19.09.2018;паспортні дані на ОСОБА_2 ; фотоматеріали, Постанова суду від 23.11.2023.

За Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 головуючим суддею визначено Косар Алевтину Іванівну.

Поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначив дату та час розгляду адміністративного матеріалу у Краснопільському районному суді Сумської області на 15.02.2024.

На засідання суду ОСОБА_2 не прибув, про місце і час розгляду справи сповіщений належним чином шляхом смс повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Відповідно до статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 184 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суддя уважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо особи яка притягається до адміністративної відповідальності та в межах протоколу про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами.

ОСОБА_2 , записаний батьком ОСОБА_3 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , село Миропілля Краснопільського району Сумської області.

За Постановою Краснопільського районного суду від 23 листопада 2023 року на ОСОБА_2 за частиною першою статті 184 КУпАп накладено стягнення у вигляді штрафу.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 036527 від 10.02.2024 слідує, що ОСОБА_2 10.02.2024 неналежно виконав свої батьківські обов`язки щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, зловживає спиртними напоями, що призводить до антисанітарних умов в будинку, та своїми діями псує уявлення дитини на правильну форму сімї, чим порушив пп.1, 2 статті 150 Сімейного кодексу України.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 10.02.2024 слідує, що останній проживає із співмешканкою ОСОБА_4 , вони мають спільну дитину ОСОБА_3 . 09.02.2024 він з самого ранку був на шабашці та почав вживати алкогольні напої. Додому прийшов у вечірній час. Олеся була в будинку з сином, та мала ознаками алкогольного сп`яніння. Він ночував у сусідній кімнаті, окремо від співмешканки. Не заперечує факт вживання спиртних напоїв.

Джерела права, мотиви суду

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами положень ст. 245, 251, 252, 280 КпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги, передбачені статтею 256 КУпАП, зокрема, зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку статті 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Дії ОСОБА_2 поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковано за частиною другою статті 184 КУпАП.

Частиною другою статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Кваліфікуюча ознака правопорушення: вчинення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Диспозиція сформульована в частині другій статті 184 КУпАП норми є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на конкретну дію, яку вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і від виконання якого саме обов`язку щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ухилилась зазначена особа, їх зміст і в чому конкретно полягає таке порушення. При прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку саме і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Стаття 150 Сімейного кодексу України встановлює такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з чч. першої, другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважатигідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до п. 9 розділу II "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1376 від 06.11.2015, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Він є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Як зазначено, у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 10.02.2024 неналежно виконав свої батьківські обов`язки щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, зловживає спиртними напоями, що призводить до антисанітарних умов в будинку, та своїми діями псує уявлення дитини на правильну форму сімї, чим порушив пп.1, 2 статті 150 Сімейного кодексу України.

Суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 036527 від 10.02.2024 складений поліцейським уповноваженого підрозділу поліції без додержання вимог статті 256 КпАП і не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП.

У протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, конкретних обставин, які б вказували на ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків щодо його сина та не вказано від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, ухиляється ОСОБА_2 .

Сам по собі факт того, що ОСОБА_2 10.02.2024 зловживав спиртні напої, не свідчить про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП.

Викладена об`єктивна сторона правопорушення не містить кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення за частиною другою статті 184 КУпАП як вчинення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява №36673/04).

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд доходить висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Виходячи з положень статей 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_2 докази викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом».

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір, розмір якого визначений пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 036527від 10.02.2024 стосовно ОСОБА_5 за частиною другою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. І. КОСАР