Справа №521/140/24
Номер провадження 3/521/1953/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Поліщук І.О., за участю секретаря - Димитрової Н.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 , відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат резервного взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий органом №5112 19.12.2022, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляд Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №57 від 25.12.2023 року, встановлено, що 21.12.2023 року о 09 годині 00 хвилин на території розташування військової частини НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння прибув солдат резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 матрос ОСОБА_1 .

Своїми діями матрос ОСОБА_1 створює передумови до підриву бойової готовності підрозділу, правопорушення вчинив в умовах особливого періоду, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцям, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової чистини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

За вказаним фактами, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що на початку 2023 року під час виконання бойових завдань отримав поранення, після чого йому лікар прописав медичні препарати, в змісті яких перебуває наркотична речовина. Стверджує, що 21 грудня 2023 року вжив тільки ці пігулки, оскільки погано себе почував. Просив суд справу відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що згідно довідці з лікарні, може вживати пігулки, в змісті яких є наркотична речовина, на постійній основі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950р., рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:

- протокол про військове адміністративне правопорушення №57 від 25.12.2023 року;

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 001273 від 21.12.2023 року, згідно якому ОСОБА_1 перебував у наркотичному сп`янінні;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25.12.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 25.12.2023 року;

- витягом із наказу №330 від 13.12.2023 року;

- копією військового квитка серії НОМЕР_3 ;

- службовою характеристикою відносно ОСОБА_1 від 26.12.2023 року;

- копією постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 20.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП;

- копією постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 09.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП;

- копією службової картки ОСОБА_1

- копією медичної характеристики відносно ОСОБА_1 .

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за фактом, викладеним у протоколі про військове адміністративне правопорушення № 57 від 25.12.2023 року.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, зміст його вимогам відповідає ст. 256 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 висловлені у судовому засіданні щодо невизнання своєї вини, а саме те, що він вживає медичний препарат, який має у складі наркотичну речовину, прописаний лікарем, суд не приймає до уваги, оскільки в наданій довідці зазначений термін вживання цих медичних препаратів, а саме 14 днів, тобто на момент скоєння адміністративного правопорушення термін рецепту лікаря вийшов.

Санкція частини третьої статті 172-20 КУпАП передбачає накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно статті 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно статті 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи особу ОСОБА_1 , враховуючи ступінь його вини у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Згідно з ч. 2ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи вищевикладене, суддя визнає можливим розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу, призначеного за цією постановою, на 10 (десять) місяців рівними платежами у зв`язку з його скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судового збору, оскільки він є військовослужбовцем.

Керуючись ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», ст. ст. 172-11, 221, 252, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплату штрафу на 10 (десять) місяців, зобов`язавши його сплачувати по 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. щомісячно до повного погашення всієї суми.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору, оскільки він є військовослужбовцем.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О. Поліщук