"16" лютого 2024 р. Справа № 363/6689/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 ,

яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

17 листопада 2023 року о 15 год. 00 хв. в м. Вишгороді Київської обл. по вул. Набережна, 24, водій ОСОБА_1 , керувала автомобілем HYUNDAI, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання протоколів ОСОБА_1 відмовилася від проставляння підписів та отримання копії протоколу, факт чого зафіксовано відповідною відміткою у протоколі.

Зазначені обставини підтверджуються:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484335;

- копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , що свідчить про наявність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами відповідної категорії;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 листопада 2023 року, відповідно до якого зафіксовано ознаки різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, не чітка мова та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у Вишгородській ЦРЛ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17 листопада 2023 року, відповідно до якого зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зафіксовану свідками;

- відеозаписом, із якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом HYUNDAI, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася у м. Вишгород по вул. Набережна у бік м. Київ, була зупинена працівниками поліції, в ході спілкування з поліцейськими у неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, надалі, проїхавши до більш безпечного місця зупинки, їй було запропоновано під відео фіксацію на службову бодікамеру та у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер та у медичному закладі, на дану законну вимогу співробітника поліції ОСОБА_1 відповіла чіткою та зрозумілою відмовою;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17 листопада 2023 року, відповідно до яких останні підтвердили обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме зазначили, що 17 листопада 2023 року близько 15 год. 15 хв. були зупинені працівниками поліції, були присутніми при спілкуванні працівників патрульної служби з громадянкою ОСОБА_1 , водієм автомобіля HYUNDAI, д.н.з. НОМЕР_1 , вони стали свідками того, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на алкотестер Драгер та у лікаря нарколога у їх присутності;

- розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

- ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

- витягом з ІПС МВС України «Армор».

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що 17 листопада 2023 року у м. Вишгороді була зупинена патрульною поліцією, при цьому вона їхала впевнено, прямо. Після зупинки її попросили вийти із автомобіля, вона сіла в патрульний автомобіль, поліцейський попросив її посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для перевірки авто. Потім, поліцейський сказав їй сісти за кермо свого авто та проїхати далі, оскільки вони заважали руху. Також казали їй щоб вона відмовилась від проходження огляду, говорили що авто вони заберуть на штраф майданчик та викличуть журналістів з ТСН. Після того, як вона проїхалася другий раз, її запросили у патрульний автомобіль. Далі зупинили свідків, які підтвердили, що вона не була в стані сп`яніння, потім ці свідки підписали документи, які їм надали поліцейські. Коли вона зрозуміла що відбувається, вона почала протестувати, заперечувати, почала наполягати на проходженні огляду на стан сп`яніння. Свою відмову від проходження огляду пояснила тим, що на цей момент перебувала у стані шоку. Зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення поліцейські складали, але їй не вручили, відповідно вона його не підписувала.

Також, у судове засідання з`явилися свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтвердили обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначили, що їх було зупинено співробітниками поліції, їх попросили стати свідками огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, надалі в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі Вишгородська ЦРЛ, на що остання відповіла чіткою відмовою. Зазначили, що за поведінкою остання нормально себе поводила. Надалі на неї склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, він є чоловіком ОСОБА_1 , 17 листопада 2023 року ОСОБА_1 йому повідомила, що її зупинила поліція, що її авто хочуть евакуювати на штраф майданчик, оскільки вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Так як він має посвідчення водія, він приїхав на місце події, там стояв автомобіль його дружини, за ним стояв автомобіль поліції. Зазначив, що його дружина була схвильована та відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лещенко Ю.В. заперечував проти протоколу про адміністративне правопорушення, надав до суду клопотання, у якому зазначив, що поліцейськими допущено грубі порушення, а саме: відеозапис події вівся не безперервно; поліцейські після першої зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 наказали останній ще раз здійснити рух на автомобілі, при цьому другий раз зупинили її ніби як в перший раз; були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У свою чергу у п. 3 цього ж розділу цієї ж Інструкції зазначається, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Конкретний порядок проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу визначається у Розділі ІІ Інструкції № 1452/735.

Тобто чинним законодавством передбачено конкретний порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу передбачає конкретний алгоритм дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу передбачених чинним законодавством ознак алкогольного сп`яніння. Вказаний алгоритм передбачає першочергове проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу, а вже у разі незгоди особи на проходження такого огляду чи висловлення нею заперечень щодо результатів такого огляду, то огляд на стан сп`яніння проводиться у спеціальному медичному закладі, направлення та доставлення до якого водія забезпечується працівниками поліції.

У суді ОСОБА_1 не заперечувала, що дійсно відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Однак при цьому зауважила, що працівники поліції їй так пропонували.

При дослідженні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції судом встановлено, що працівниками поліції у чіткій, ясній, зрозумілій формі було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціальному медичному закладі. Від проходження огляду на місці зупинки автомобіля, від його проходження у медичному закладі, вона чітко та безумовно відмовилась. На відеозаписі зафіксовано, що в присутності свідків, працівниками поліції повідомлено про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Аналіз положень ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735 дає можливість зробити висновок, що виявлення та встановлення у водія ознак алкогольного сп`яніння є суто дискреційними повноваженнями працівників поліції, які реалізуються ними на основі суб`єктивного сприйняття наявності в особи тих чи інших ознак сп`яніння, визначених законодавством.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан сп`яніння судом встановлено, що підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння було виявлення у не ознак алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 вказані ознаки є передбачені чинним законодавством як ознаки алкогольного сп`яніння, виявлення яких дає працівникам поліції підстави для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим суд доходить до висновку про наявність у працівників поліції підстав для проведення огляду у ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. У цьому контексті суд вважає за доцільне також звернути увагу, що ОСОБА_1 в суді особисто підтвердила, що ще до залучення свідків працівники поліції повідомили їй про наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота, на що вона не висловлювала заперечень на місці зупинки. Таким чином, ОСОБА_1 особисто підтвердила, що працівники поліції повідомляли їй про наявність ознак алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

Посилання захисника, щодо неповноти відеофіксації, яка велася небезперервно та не містить фіксації всіх подій, які відбувалися 17 листопада 2024 року, суд не приймає. Даними переглянутого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 чітко, однозначно та зрозуміло надала відповідь, що вона відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу газоаналізатор «Alcotest» Drager та у медичному закладі у лікаря-нарколога. Відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, містить повну, логічну та хронологічну фіксацію обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, тому суд вважає даний доказ належним та достатнім для визначення наявності у діях ОСОБА_1 провини у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Щодо посилання захисника на незаконну вимогу поліцейського, який наказав ОСОБА_1 ще раз здійснити рух на її транспортному засобі та повторно здійснив його зупинку, слід зазначити наступне.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху визначено, що водій на вимогу працівника поліції України зобов`язаний зупинитися з дотриманням приписів правил дорожнього руху. Працівники підрозділу поліції на дорозі є працівниками органів Національної поліції України, законні вимоги яких повинні бути виконані. Водій зобов`язаний зупинити авто, не порушуючи діючі ПДР, тобто зупиняючи транспортний засіб, водій повинен забезпечити безпеку проїзду собі та іншим учасникам, не перешкоджати їм, навіть якщо працівник поліції України незаконно вимагає зупинитися негайно на його вимогу. Поліцейський, вимагаючи у ОСОБА_1 повторно здійснити рух на її транспортному засобі, мав на меті прибрати їх автомобілі з проїжджої частини у більш безпечне місце, тим самим виконавши вимоги Правил дорожнього руху України щодо безпечності зупинки транспортних засобів у супроводі поліцейських, а тому суд критично ставиться до вище вказаного посилання захисника.

Суд критично ставиться до твердження захисника про те, що у матеріалах справи відсутні докази наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 зафіксовані наступні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова і не заперечувались будь яким способом ОСОБА_1 .

Про вчинення працівниками поліції протиправних дій стосовно ОСОБА_1 не зверталась до правоохоронних органів, то в суду відсутні логічні та розумні підстави вважати, що поведінка, заяви та пояснення ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозаписі, не відповідали його дійсній волі, не узгоджувалися з волевиявленням, були результатом застосування до нього психологічного та фізичного примусу.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а її вину у тому, що вона керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо неї стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 36, 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя С.В. Олійник