ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/447/24Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 33/817/692/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Чапаєвої Г.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Чапаєвої Г.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 28 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 28 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з даною постановою, 07.06.2024 року о 23:53 год. по вул. Польова в селищі Козова Тернопільської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, тремтінням пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та такого в медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Чапаєва Г.М. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 28.08.2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пояснює, що у зазначеному в протоколі місці останній будь-яким транспортним засобом не керував, працівниками поліції зупинений не був та не вчиняв жодних дій, які могли б бути розцінені як адміністративне правопорушення.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено на місці чого водій відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу на те, що з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів неможливо встановити стосовно якої особи проводився огляд, відомості про ознаки сп`яніння, відомості про підпис особи чи відмову від підпису.

Посилається на те, що матеріали відеозапису не містять відомостей, що працівник поліції, яка склала вищевказаний акт, встановлювала ознаки алкогольного сп`яніння, а тому висловлювала вимогу про проходження такого огляду.

Зазначає, що відеофіксація не містить відомостей про складання працівниками поліції такого акту на місці вчинення правопорушення.

Наголошує на тому, що відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказує, що з відеозапису не можливо встановити ні марки, типу, кольору транспортного засобу, відсутній момент зупинки, а також порушення водієм ПДР.

Посилається на те, що відеозапис не є безперервним.

Вважає, що поліціянтами був порушений порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Чапаєву Г.М., яка підтримала подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення

серії ААБ № 037595 від 08.06.2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 07.06.2024 року о 23:53 год. по вул. Польова в селищі Козова Тернопільської області транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, тремтінням пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та такого в медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 07.06.2024 року о 23:53 год. по вул. Польова в селищі Козова Тернопільської області, поліцейськими виявлено транспортний засіб «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п.9.4 ПДР України, керуючи т/з при зміні напрямку руху завчасно не подав світловий покажчик повороту відповідного напрямку руху, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу.

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в якому місці водій відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки у протоколі зазначено суть правопорушення та вказано про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів неможливо встановити стосовно якої особи проводився огляд, відомості про ознаки сп`яніння, відомості про підпис особи чи відмову від підпису, оскільки з відеозапису убачається, що працівник поліції назвав ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, тремтінням пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці та зазначив їх у акті огляду, помилково не вказавши прізвища водія.

Безпідставними є твердження апелянта про те, що відеофіксація не містить відомостей про складання працівниками поліції такого акту на місці вчинення правопорушення, оскільки з наявних відеозаписів убачається, що працівник поліції оформив адміністративні матеріали та оголосив їх ОСОБА_1 ..

Безпідставними є посилання апелянта на те, що відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки таке направлення видається у разі проходження огляду у медичному закладі, але ОСОБА_1 від такого огляду відмовився.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта на те, що з відеозапису не можливо встановити марки, типу, кольору транспортного засобу, відсутній момент зупинки, а також порушення водієм ПДР, оскільки з відеозапису поліцейських убачається, що під час патрулювання 07.06.2024 року о 23:53 год. по вул. Польова в селищі Козова Тернопільської області, поліцейськими виявлено транспортний засіб «Volkswagen Passat», водій якого у порушення п. 9.4 ПДР України, керуючи т/з при зміні напрямку руху завчасно не подав світловий покажчик повороту відповідного напрямку руху, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Також, характер поведінки ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 і поведінка інших осіб, які були присутні на місці вчинення правопорушення, в процесі спілкування з працівниками поліції свідчить, що саме ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, настає юридична відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як причина зупинки транспортного засобу. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що відеозапис не є безперервним, оскільки відеозаписи є електронними документами, оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 , відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 21 липня 2023 року має право на пільги учасника бойових дій, його, згідно до вимог п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Чапаєвої Г.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 28 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

На підставі п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя