запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/677/24Головуючий у 1-й інстанції Гнатюк О.М.
Єдиний унікальний №334/1045/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , захисника Бахмута М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бахмута Михайла Сергійовича на постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 26.01.2024 року о 18 год. 05 хв. у м.Запоріжжі по пр.Соборному, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Honda Insight», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Бахмут М.С. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були порушені права ОСОБА_1 на захист, а також відсутністю фактичної відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Бахмута М.С., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №646610 від 26.01.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, від пояснень, підпису та отриманні його копії відмовився. Відсторонено поліцейськими водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «ОКЗНПД» ЗОР, в якому викладені ознаки наркотичного сп`яніння та зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Із відеозапису події вбачається, що працівники поліції їдуть за транспортним засобом «Honda Insight», д.н.з. НОМЕР_1 , який на вимогу патрульних поліцейських зупиняється, за кермом перебуває ОСОБА_1 . Працівник поліції повідомляє причину зупинки, а саме порушення водієм п.2.9.(в) ПДР України, а саме керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби.

Під час розмови з водієм у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку з такими обставинами, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 зазначає, що йому потрібно скористатись правовою допомогою адвоката та в присутності поліцейських його викликає. Поліцейські погодились його дочекатись.

При цьому, поліцейські ще декілька разів пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній зазначає, що він не відмовляється від проходження огляду, але потребує адвоката і лише за участі останнього він згоден пройти огляд на стан сп`яніння. Після чого співробітники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що такі його дії будуть розцінюватись як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що поведінка водія ОСОБА_1 свідчила про його ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим, працівниками поліції щодо останнього було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Разом з тим, ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання апелянта щодо невжиття працівником поліції заходів для надання водію правової допомоги слід визнати необґрунтованими, так як відомостей стосовно того, що поліцейські чинили ОСОБА_1 будь-які перешкоди у реалізації права скористатися послугами захисника в матеріалах справи відсутні. При цьому на працівника патрульної поліції нормами КУпАП не покладений обов`язок надати захисника. Встановлена статтею 266 КУпАП процедура проходження відповідного огляду на стан сп`яніння також не передбачає обов`язкового залучення захисника. Статтею 268 КУпАП передбачено право особи користуватись юридичною допомогою адвоката при розгляді справи по суті. Відтак законом не передбачено право особи користуватись юридичною допомогою адвоката при складенні протоколу про адміністративне правопорушення чи то під час виконання водієм передбаченої п.2.5 ПДР вимоги поліцейського пройти в установленому порядку пройти огляд на стан сп`яніння.

Отже, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише вимагав правової допомоги та адвоката суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Порушення права на захист та упередженого ставлення до нього з боку працівників поліції під час оформлення адміністративного матеріалу з матеріалів справи не убачається.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Долученим до матеріалів справи відеозаписом в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від виконання вимоги поліцейського проходження водієм огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом захисником не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, є необґрунтованими. З матеріалів справи встановлено, що усі докази суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Більш того, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, враховуючи наявні докази та пряме зазначення про це в апеляційній скарзі захисником, ніким не оспорюється.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, всупереч протилежним доводам захисника, викладені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , тим самим, порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі судом не встановлено.

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Загалом доводи апеляційної скарги захисника фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.

У зв`язку з наведеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни або скасування відсутні. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень норм матеріального та процесуального права, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 334/1045/24