Гайворонський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

__________________________________________І________________________

Справа №: 385/2040/23 3/385/48/24
19.01.2024 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Гришак А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспортні дані не відомі, до адміністративної відповідальності притягувався 07.04.2023 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

18.11.2023 року інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №8 полку УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Бодєл С.М. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про те, що 18.11.2023 року о 15 год. 55 хв. в Одеській області, Біляївський район, с. Дачне, траса М-05 452 км. Київ-Одеса, ОСОБА_1 керував вантажним авто, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 на кабіні якого були встановлені додаткові світлові прилади, фари дальнього світла в кількості чотири штуки, переобладнання з порушенням вимог ДСТУ 3649 п. 6.1.1, порушення протягом року скоєне повторно, постанова серія ЕАС 6793853 від 07.04.2023 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП, чим порушив вимоги п. 31.3а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Волощук В.В. в судове засідання не з`явилися. Захисник ОСОБА_1 адвокат Волощук В.В. надав до суду письмове заперечення на протокол відносно ОСОБА_1 в якому просить закрити провадження по справі та розгляд справи провести без участі ОСОБА_1 . В обґрунтування даного заперечення зазначає, що 18.11.2023 року відносно ОСОБА_1 інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №8 полку УПП в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП в зв`язку з тим, що останній керував транспортним засобом на «кабіні якого були встановлені додаткові світлові прилади, фари дальнього світла в кількості чотири штуки». Тобто переобладнання з порушенням вимог ДСТУ 3649 та дане порушення передбачене ПДР України вчинене повторно протягом року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.11.2023 року серії ААБ №015478, зазначено, що 15 год. 55 хв. 18.11.2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом на «кабіні якого були встановлені додаткові світлові прилади, фари дальнього світла в кількості чотири штуки». Тобто переобладнання з порушенням вимог ДСТУ 3649 та дане порушення передбачене ПДР України вчинене повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 31.3а ПДР України, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.11.2023 року серії ААБ №,015478, за що передбачена відповідальність згідно ч. 4 ст. 121 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що у протоколі серії ААБ №015478 від 18.11.2023 складеного стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, зазначено що останній порушив вимоги п. 31.3 а Правил дорожнього руху, а саме: забороняється експлуатація транспортних засобі згідно із законодавством «у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху».

ОСОБА_1 такий транспортний засіб був придбаний та при купівлі пройшов технічний огляд, будь яких змін в його конструкцію не вносив та не переобладнував, неодноразово без будь яких зауважень з боку відповідних органів здійснював поїздки на ньому по всій території України; даний транспортний засіб без зауважень проходив технічний огляд щодо відповідності національним та європейським нормам, правилам та стандартам, що підтверджується копією протоколу перевірки стану транспортного засобу.

Диспозиція ч. 4 ст.121 КУпАП має бланкетний характер, однак у протоколі щодо ОСОБА_1 відсутні будь які посилання на стандарти, правила і норми, порушення яких допущено останнім. До протоколу не додано будь яких доказів щодо переобладнання автомобіля, як то фототаблиці, акта огляду транспортного засобу (зокрема щодо наявності саморобних додаткових кріплень фар), акта відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання тощо, довідкових або інших належним чином оформлених відомостей сервісного центру МВС України, які б свідчили про відсутність задокументованого у встановленому законом порядку факту переобладнання вказаного автомобіля.

У даному випадку суть адміністративного правопорушення, вказана у протоколі, не містить посилання на відповідні правила, норми чи стандарти, порушення яких було допущено ОСОБА_1 , що унеможливлює належним чином визначити об`єктивну сторону складу правопорушення, яке інкримінується останньому. Протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не може бути беззаперечними доказом винуватості особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а є одностороннім актом службової особи працівника поліції.

Таким чином, достатніх та необхідних доказів вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні немає.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Згідно з усталеною практикою розгляду національними судами справ про адміністративне правопорушення вказані норми права, що містяться в ст. 62 Конституції України, застосовуються судами України під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Норми Конституції України є нормами прямої дії (ст. 8 Конституції України)

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі відомостей щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо ролі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до абз. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У контексті справи суд зазначає про наступне.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У справі «Барбера, Мессегу і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини установив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої права та обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

ЄСПЛ у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презупцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України»)

З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке поставлено за провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище (див. постанову ВСКАСу справі №537/2088/17 від 15.05.2019).

Разом з тим, у цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення, визначеного статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на таке.

Відповідальність за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, а саме: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації; Керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Згідно з вимогами п. 31.3 «а» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Стаття 121 КУпАП є банкетною, однак у протоколі щодо ОСОБА_1 відсутні будь які посилання на стандарти, правила і норми, порушення яких допущено останнім

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

На підтвердження винуватостіОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції долучено довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 та копію постанови від 07.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Будь-яких інших доказів на підставі яких суд може встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, матеріали справи не містять.

Більш того, захисником Охоти М.М. надано копію протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01309-00435-23 від 15.08.2023 року, відповідно до якого транспортний засіб Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 , після технічного контролю визнано технічно справним.

Таким чином, не є можливим і однозначно констатувати факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про неустановленість факту у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознак складу діяння, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гайворонський районний суд Кіровоградської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя :А. М. ГРИШАК

Дата документа 19.01.2024