Справа № 750/7091/24
Провадження № 3/750/2350/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м.Чернігова Кузнєцова О.О., при секретарі Чернобай Н.О., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

згідно із протоколом 06.05.2024 о 01 год. 33 хв. в м. Чернігів по Космонавтів, 3 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці за допомогою приладу Драгер., проба позитивна 0,93 проміле. З результатом водій не погодився. Огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, стан алкогольного сп`яніння підтверджується відповідним висновком. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що хворіє на цукровий діабет, тому не вживає міцних алкогольних напоїв. Подзвонила знайома, що її привезли в трампункт, наклали гіпс на руку, вона не має із собою знеболювального, придбати його не може, бо коменданська година. Просить забрати її з лікарні. Він дуже добре себе почував, порушень координації рухів не було. Просив працівників поліції допомогти добратися до лікарні, але вони відмовили. Надав документи, що працює в ДПС "Чорнобильска АЕС".

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Згідно п.2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №884654 від 06.05.2024, висновком лікаря від 06.05.2024 №379 відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Водночас, аналізуючи наведені обставини та даючи правову оцінку доводам ОСОБА_1 щодо вчинення ним вказаного правопорушення у стані крайньої необхідності, суд виходить з наступного.

Так, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

В наданих суду поясненнях ОСОБА_1 вказував, що за обставин, зазначених у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення він вимушено сів кермо транспортного засобу, щоб забрати хорошу знайому із трампункту, яку швидка допомога привезла до лікарні з переломом руки із с.Халявин, тривала комендантська година.

Свідок ОСОБА_2 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, надала при допиті в судовому засіданні наступні пояснення. В той день було свято Пасхи і вона перебувала у своїх знайомих в с. Халявин. Будинок їй незнайомий, туалет на вулиці, тому вона оступилась на ганку і впала. Син викликав швидку. В лікарню її доставили у халаті, без ліків та документів. Вправляли руку без наркозу, піднялась температура, був больовий шок. Тому вона подзвонила ОСОБА_1 і попросила, щоб він забрав її з лікарні. Знаболюючого їй не дали, а купити не було можливості, бо була комендантська година і не було із собою коштів. Був дуже сильний біль. Шоковий стан. Лікарі, оглянувши її, зачинили кабінет і пішли, бо була ніч і свято. Вона виходила із лікарні і зверталась до швидкої допомоги, яка була поруч і травмпуктом, щоб відвезли її додому, але їй відмовили. Вказала, що вона приймає постійно ліки для серця, але їх із собою не було. Коли ОСОБА_1 їм повідомив, що не зможе їх забрати, то вони потроху пішли йому назустріч, в порушення комендантської години.

Суд враховує, що факт перебування ОСОБА_2 в травмпункті в період комендансткої години підтверджений, водій повідомляв поліцейським, чому і куди він рухається під час комендантської години, зазначив про це і в протоколі. Крім того, ОСОБА_1 звертався за допомогою до поліцейського з приводу вирішення питання забрати травмовану особу з лікарні.

Тобто, ОСОБА_1 у зазначеному випадку, виконував функції водія вимушено, перебуваючи у стані крайньої необхідності, а тому, у відповідності до ст. 17 КУпАП, не може нести адміністративної відповідальності за дії, які поставлені їй у провину.

Відповідно до пункту 4 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з вчиненням особою дії в стані крайньої необхідності.

Керуючись ст. 18, 213, 221, 246-247, 265, 268, 283-284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з вчиненням ним цієї дії в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду, через Деснянський районний суд м.Чернігова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Кузнєцова