Справа № 283/107/24
Провадження №3/283/154/2024
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2024 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Тимошенко А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого керівником виробництва «ЧДК»

- за ч. 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

30 вересня 2023 року о 19 годині 55 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Тараскіна в с. Новобратське Коростенського району Житомирської області керував автомобілем марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

ОСОБА_1 в суді вину свою визнав повністю та пояснив, що він дійсно 30 вересня 2023 року о 19 годині 55 хвилин по вулиці Тараскіна в с. Новобратське Коростенського району Житомирської області керував автомобілем марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , а перед цим вживав алкогольне пиво, тому і відмовився проходити огляд на встановлення стану сп`яніння.

Суддя, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 2, 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є:

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці.

В судовому засідання були дослідження наступні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 170740 від 30.09.2023, складений поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Мельниченком М.В. (а. с. 1);

- копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.09.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.2);

- розписка про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 30.09.2023 (а. с. 4);

- розписка про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП від 30.09.2023 (а. с. 5) відповідно до якої ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не проводився у зв`язку із відмовою від проходження такого огляду (а. с. 6);

- досліджений в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано спілкування працівника поліції із ОСОБА_1 . Відповідно до вказаних відеоматеріалів чітко встановлено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора та від проведення такого огляду у найближчому закладі охорони здоров`я(а.с.7).

Вищенаведені докази, на переконання суду є належними та допустимими.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, ОСОБА_1 суду не надано.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не виявлено.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає види стягнень, які накладаються на водіїв та інших осіб.

Поняття "водій" визначено у п. 1.10 ПДР України: водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 130, ст. 280, п. 1 ч. 1 ст. 284 та ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 за ч. 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок на користь держави (р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір).

ОСОБА_1 повинен сплатити штраф не пізніше п`ятнадцять днів з дня вручення даної постанови.

Штраф належить стягнути на р/р UA0006001, отримувач коштів: ГУК у Житомир обл./Житомир обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху».

На постанову суду може бути подана скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає примусовому виконанню після закінчення п`ятнадцятиденного строку, встановленого для добровільної сплати штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: А. О. Тимошенко