П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Омельченко І.І., за участю секретаря судового засідання Логвиненко А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , працюючої,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 021766 від 06.12.2023 року, ОСОБА_1 06 грудня 2023 року ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка влаштувала бійку в ліцеї в с. Придніпрянське. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків, розглянувши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП було надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 021766 від 06.12.2023 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.12.2023 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Допитана в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_2 у присутності матері ОСОБА_1 повідомила, що дітей фотографували біля ялинки та сказали розповісти вірші, хто ще не розказав. Було четверо дівчат ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_5 спитала ОСОБА_2 , що вона тут робить, просто сидить. Потім ОСОБА_7 назвала ОСОБА_2 ОСОБА_9 сказала ОСОБА_2 , що вона тільки і вміє сидіти. Вчитель ОСОБА_4 вийшла до директора. ОСОБА_5 стала біля ОСОБА_2 та почала тягнути її за пальці на руках. Потім прибігли ОСОБА_4 , директор ОСОБА_3 та психолог. Директор сказала, що нічого страшного немає.

Допитана в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_10 у присутності матері ОСОБА_1 повідомила, що після уроків вона сиділа зі своєю подругою на лавці. З психологічного класу вибігла її сестра ОСОБА_2 зі сльозами та сказала, що в неї болять пальці на руках. ОСОБА_10 пішла в клас до дівчини, яка завдала шкоди її сестрі, з метою вияснити, що сталося. Під час розмови ОСОБА_10 з тією дівчиною, вийшов директор ліцею, завідувач, класний керівник та психолог. Вони запитали, що трапилося і ОСОБА_10 сказала, що в її сестри ОСОБА_2 болять пальці, була бійка. Вони сказали, що нічого страшного немає та можете йти додому.

Допитана в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_5 у присутності матері ОСОБА_6 повідомила, що її подруга ОСОБА_11 обізвала ОСОБА_2 ОСОБА_12 , а остання назвала ОСОБА_5 . Галя. ОСОБА_2 вдарила ОСОБА_5 по голові, тягнула волосся, а ОСОБА_5 потягла ОСОБА_2 за пальці. Також ОСОБА_2 вдарила ОСОБА_5 у живіт і вона впала. На той момент вчителів не було, вони пішли до директора.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона працює вчителем української мови та літератури в Придніпрянському ліцеї. 06.12.2023 року готували від класу відеопривітання до дня Збройних сил України. Деякі учні записали відеопривітання вдома, а решта хотіли це зробити в школі разом з ОСОБА_4 , педагогом-організатором ОСОБА_13 та психологом. У вільний час учні залишилися в школі, повторювали вірші. Була фотозона, де вони повинні були записати відеопривітання. Однак ОСОБА_14 та директор Анжела Володимирівна повідомили ОСОБА_4 про термінову нараду вчителів. ОСОБА_4 сказала дівчатам ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , які залишилися вчити вірші, що вона ненадовго відлучиться та як тільки вона прийде вони запишуть відеопривітання. Коли ОСОБА_4 пішла на нараду, вона почула крики. Як вона вияснила, ОСОБА_7 обізвала ОСОБА_2 . Катька, а остання назвала ОСОБА_5 . Галя. ОСОБА_2 вдарила ОСОБА_5 по обличчю, а остання, обороняючись, вдарила ОСОБА_2 по руці.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що вона працює директором Придніпрянського ліцею. 06.12.2023 року готували від класу відеопривітання до дня Збройних сил України. ОСОБА_4 покинула дітей ненадовго, так як перебувала на нараді. Вияснилося, що дівчата в школі в класі повторювали вірші, зайшла ОСОБА_2 і хтось з дівчат обізвав її ОСОБА_12 , а їй не подобається як її так називають і вона вдарила по обличчю.

Згідно письмових пояснень неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , 06.12.2023 року вона знаходилася в Придніпрянському ліцеї та разом з іншими учнями пішла до кабінету психолога, де вчили вірші. В кабінеті була однокласниця ОСОБА_2 , яку ОСОБА_7 назвала ОСОБА_12 . ОСОБА_5 засміялася та ОСОБА_2 вдарила її по обличчю (а.с.10).

Стаття 150 Сімейного кодексу України визначає обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: 1) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; 2) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; 3) батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; 4) батьки зобов`язані поважати дитину; 5) передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; 6) забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; 7) забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Тому стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає конкретні обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини і саме за їх невиконання батьки можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про освіту», педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти.

Згідно абз. 22 ч. 4, ч. 5 ст. 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту», керівник закладу загальної середньої освіти зобов`язаний створювати в закладі загальної середньої освіти безпечне освітнє середовище, забезпечувати дотримання вимог щодо охорони дитинства, охорони праці, вимог техніки безпеки. Керівник закладу загальної середньої освіти має права та обов`язки педагогічного працівника, визначені Законом України «Про освіту», та несе відповідальність за виконання обов`язків, визначених законодавством, установчими документами закладу освіти і строковим трудовим договором.

Підпункт 1 пункту 1, підпункти 1,5,7 пункту 6 розділу IV Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, затвердженого наказом МОН України 26.12.2017 року № 1669 визначають, що: керівник закладу освіти (ректор, директор, завідувач) є відповідальним за створення безпечних умов освітнього процесу згідно із законодавством про охорону праці, цим Положенням. Вчитель, учитель, класовод, куратор групи, класний керівник, вихователь є відповідальним за збереження життя і здоров`я здобувачів освіти під час освітнього процесу; здійснюють контроль за виконанням здобувачами освіти правил (інструкцій) з безпеки; проводять профілактичну роботу серед здобувачів освіти щодо вимог особистої безпеки у побуті (дії у надзвичайних ситуаціях, дорожній рух, участь у масових заходах, перебування в громадських місцях, на об`єктах мережі торгівлі тощо).

Отже, аналізуючи наведені вище норми законодавства, суддя вважає, що саме на керівника та/або на вчителя (вчителів) навчального закладу Придніпрянського ліцею (залежно від конкретної обстановки при перебуванні дитини в навчальному класі закладу/в приміщеннях закладу/поза закладом, але на його території) був покладений обов`язок слідкувати та контролювати поведінку дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як здобувачем освіти, створювати безпечні умови освітнього процесу задля запобігання вчинення бійки.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 у контексті ст. 150 СК України та ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Судом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями (чи бездіяльністю) ОСОБА_1 та наслідками, які настали (поведінкою доньки ОСОБА_2 у школі).

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 021766 від 06.12.2023 року не знайшли свого підтвердження наданими та здобутими в ході розгляду справи доказами, а тому не вбачається підстав стверджувати про невиконання ОСОБА_1 покладених на неї батьківських обов`язків.

У відповідності з вимогами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, тому провадження відносно неї слід закрити.

Керуючись статтями 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

Постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя