КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач Ратнікова В.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ Справа № 758/3209/24
11 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.
при секретарі - Уляницькій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Домітращук Ірини Михайлівни на постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. 60 коп.).
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 06 липня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Домітращук Ірина Михайлівна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року та закрити провадження у справі.
Також в апеляційній скарзі просила суд про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Зазначала, що апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року в інтересах ОСОБА_1 було подано у строки, визначені КУпАП, однак, постановою Київського апеляційного суду від 28 червня 2024 року апеляційну скаргу було повернуто. Постанова Київського апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга подана в інтересах ОСОБА_1 підписана адвокатом Домітращук І.М. У матеріалах справи наявний ордер на надання правничої (правової) допомоги виписаний адвокатом Домітращук І.М. на представництво інтересів ОСОБА_1 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧИ № 000323, однак, в порушення вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП, до ордеру про надання правової допомоги адвокатом Домітращук І.М. не додано витягу з договору, в якому зазначені її повноваження або обмеження її прав на вчинення окремих дій як захисника, засвідченого підписами сторін, з огляду на що апеляційна скарга була повернута апелянту.
Зазначає, що з вказаною постановою суду адвокат ознайомилась в ЄДРСР 03 липня 2024 року.
Враховуючи викладене, вважає що строк на апеляційне оскарження був пропущений із поважних причин, у звязку із чим просить поновити вказаний строк та забезпечити її підзахисному право доступу до суду апеляційної інстанції.
За положенням ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 червня 2024 року Подільським районним судом міста Києва була ухвалена оскаржувана постанова.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року, була надіслана судом до реєстру 06 червня 2024 року, а оприлюднена в реєстрі 10 червня 2024 року.

Як вбачається із матеріалів справи, вперше апеляційну скаргу захисником ОСОБА_1 адвокатом Домітращук Іриною Михайлівною подано у 10 -денний строк з дня винесення постанови.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Домітращук Ірини Михайлівни, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року повернуто особі, яка її подала.

Відповідно до супровідного листа Київського апеляційного суду від 27 червня 2024 року копію постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року та копію апеляційної скарги з додатками було направлено засобами поштового та електронного зв`язку ОСОБА_2 , проте, в матеріалах справ відсутні докази отримання адвокатом зазначеної поштової кореспонденції.

З огляду на вище зазначені обставини та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску захисником ОСОБА_1 адвокатом Домітращук Іриною Михайлівною строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року слід визнати поважними та поновити вказаний строк.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що спілкування поліцейських з ОСОБА_1 розпочалось з того, що поліцейський, перевіряючи документи, побачив, що відносно ОСОБА_1 раніше складався протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і саме після цього, не називаючи жодних ознак сп`яніння, поліцейський запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 заперечував вживання ним будь-яких наркотичних засобів та повідомив про те, що постановою Київського апеляційного суду провадження у справі про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Однак, незважаючи на це, поліцейський наполягав, що у зв`язку з тим, що на ОСОБА_1 до цього складався протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він має і цього разу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Вказує на те, що Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чітко передбачені ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, такими ознаками є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Вважає, що дані ознаки фактично поліцейським на місці зупинки не були встановлені, а були просто перераховані як ознаки сп`яніння, які передбачені Інструкцією, однак, навіть з відеозапису події не вбачається у ОСОБА_1 жодної з цих ознак наркотичного сп`яніння.

Зазначає, що після складання вказаного протоколу ОСОБА_1 звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, який показав негативний результат, що підтверджується висновком.

Апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а свідчить про упереджене та суб`єктивне ставлення працівників поліції до особи, що й було підставою для складення вказаного протоколу.

Зазначає, що із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо.

Однак апелянт вважає, що вказані вимоги закону працівниками патрульної поліції були порушені.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Домітращук Ірина Михайлівна повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи апеляційним судом прокуратура повідомлена у встановленому порядку, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечила, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що зурахуванням наведених обставин у їх сукупності, досліджених доказів приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладає стягнення в межах санкції даної статті.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №860863, складеного інспектором взводу 2, роти 4, батальйону 3, полку 1 УПП в м.Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Мельниченком С.В., 25 лютого 2024 року, об 11 год. 44 хв. в м.Києві, по вул Набережно-Хрещатицька, 14 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей звужені, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук і неприродна блідість шкірного покрову обличчя. Пройти огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п 2.5. ПДР за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

25 лютого 2024 року було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «КМНКЛ Соціотерапія» з якого вбачається, що у результаті огляду поліцейським у водія виявленні ознаки сп`яніння: зіниці очей звужені, які не реагують на світло і неприродна блідість шкірного покриву обличчя і виражене тремтіння пальців рук.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1519756 вбачається, що водій ОСОБА_1 25 лютого 2024 року, об 11:44 год. в м. Києві по вул. Набережно- Хрещатицька, 14, керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух на забороняючий червоний сигнал світлофора. Застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Із розписки вбачається, що ОСОБА_3 підтвердив факт залишення йому на зберігання транспортного засобу «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 за адресою м.Київ, вул. Щекавицька, 30/35, та зобовязався не передавати керування вказаним транспортним засобом громадянину ОСОБА_1 .

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події з боді камери поліцейського вбачається, що працівником поліції було встановлено особу водія ( зафіксований час на відео 11:46:50). На запитання працівника поліції чи водій не вживав заборонених засобів, останній відповів, що ні ( зафіксований час на відео 11:49:13).

В подальшому працівниками поліції було проведено дії з метою встановлення наявності чи відсутності у ОСОБА_1 ознак спяніння ( зокрема реакцію зіниць очей на світло), та було проведено поверхневий огляд водія та транспортного засобу (зафіксований час на відео 11:49:40-11:56:33).

На запитання працівника поліції, чи вживаєте заборонені засоби, водій сказав: не вживаю (зафіксований час на відео 11:56:35). На запитання, чи проїде водій до лікаря нарколога, останній відповів, що «не бачу навіщо» ( зафіксований час на відео 11:56:41).

Працівниками поліції було розяснено водію, що у нього наявні ознаки спяніння.

На повторне запитання працівника поліції, чи проїде водій до лікаря нарколога, останній відповів «не бачу навіщо» (зафіксований час на відео 11:58:18).

Працівниками поліції було розяснено водію ОСОБА_1 норми законодавства та наслідки відмови від проходження огляду.

Працівники поліції повідомили, що у водія виявлені ознаки наркотичного сп?яніння: зіниці очей звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук та блідість обличчя (зафіксований час на відео 12:00:05).

Працівники поліції вкотре запитали у водія чи проїде він до лікаря нарколога, на що останній відповів, що відмовляється, оскільки не бачить у цьому сенсу ( зафіксований час на відео 12: 02:44) .

В подальшому працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду.

Після складення протоколу працівником поліції було ознайомлено водія із складеним протоколом, від підпису у протоколі водій відмовився ( зафіксований час на відео 12:22:40-12:24:25)

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ознаки наркотичного спяніння у ОСОБА_1 фактично поліцейським на місці зупинки не були встановлені, а були просто перераховані ознаки сп`яніння, які передбачені Інструкцією, однак, навіть з відеозапису не вбачається жодної з цих ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні та такі, що спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписом із бодікамери працівника поліції.

Як вбачається із дослідженого відеозапису, працівниками поліції були проведені дії з метою встановлення наявності чи відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння, зокрема, перевірено реакцію зіниць очей на світло, та було проведено поверхневу перевірку водія та транспортного засобу (зафіксований час на відео 11:49:40-11:56:33).

Окрім того, працівники поліції повідомили, що у водія виявлені ознаки: зіниці очей звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук, та блідість обличчя (зафіксований час на відео 12:00:05). Водій підтвердив тремтіння пальців рук, однак пояснив, що це через хвилювання.

Доводи скарги про те, що після складання вказаного протоколу ОСОБА_1 звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, який показав негативний результат, що підтверджується висновком, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, так як ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - за відмову від проходження огляду в установленому законом порядку на стан наркотичного сп?яніння. Крім того, це дослідження сечі в лабораторії на наявність наркотиків, а не огляд у лікаря-нарколога у спеціально визначеному медичному закладі, який має проводитися протягом двох годин в присутності працівників поліції.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення не підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а свідчить про упереджене та суб`єктивне ставлення працівників поліції до нього, що й було підставою для складання вказаного протоколу, суд апеляційної інстанції відхиляє, як безпідставні, оскільки вказане спростовується матеріалами справи та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом події з нагрудної боді камери працівника поліції, з якої не вбачається, що працівники поліції будь-якими своїми діями спонукали водія до відмови від огляду в медичному закладі, чи ставилися упереджено. Працівниками поліції було розяснено водію наслідки відмови та кілька разів пропонувалося проїхати до лікаря нарколога з метою проходження огляду на стан наркотичного спяніння. Окрім того, матеріали справи не містять доказів оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції.

Всі інші доводи ОСОБА_1 та його захисника мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративного правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Домітращук Ірини Михайлівни.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Домітращук Ірині Михайлівні строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Домітращук Ірини Михайлівни залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: