Справа № 587/3001/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2024 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП № 4 ( м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, раніше не судимого.
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №781305 від 16 серпня 2024 року вбачається, що 16 серпня 2024 року о 9 годині 50 хвилин на автодорозі Київ-Суми-Юнаківка водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконуючи маневр обгону, не впевнився в безпеці маневру, е врахував дорожню обстановку та скоїв зіткнення з автомобілем Форд Рейджер НОМЕР_2 , який здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 14.6 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Суд вважає, що адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 не доведена безспірними, належними та допустимим доказами.
У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав і пояснив, що 16.08.2024 року приблизно о 9 год 30 хв він, виконуючи бойове завдання з евакуації поранених, увімкнувши проблискові маячки синього кольору та звукову сигналізацію (сирену), керуючи належним військовій частині автомобілем TOYOTA LAND CRUISER реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Київ-Суми-Юнаківка. Приблизно о 10 год, рухаючись в районі с. Кияниця Сумського району, в момент обгону автомобіля Форд, водій цього автомобіля, рухаючись по правій смузі автодороги, ігноруючи сигнали повороту, проблискові маячки та сирену, які були увімкнені на автомобілі TOYOTA LAND CRUISER, не вмикаючи покажчик повороту, здійснив маневр повороту ліворуч, чим спричинив зіткнення автомобілів. ОСОБА_2 пояснив, що зіткнення не вдалося уникнути, не дивлячись на засноване ним екстрене гальмування і намагання уникнути зіткнення.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кругляк В.В. підтримав позицію ОСОБА_1 , вважаючи, що ОСОБА_1 , керуючись транспортним засобом, дотримався всіх вимог Правил дорожнього руху, а висновки, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, належним чином не умотивовані та не ґрунтуються на законі. Захисник вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Позиція ОСОБА_1 та захисника не спростована наданими суду доказами.
До протоколу про адміністративне правопорушення додана схема ДТП, однак вона не містить підписів всіх учасників ДТП, зокрема, водія автомобіля Форд Рейджер НОМЕР_2 . Під час оформлення ДТП і складання протоколу про адміністративне правопорушення не було відібрано пояснення водія автомобіля Форд Рейджер НОМЕР_2 .
Більше того, матеріали справи містять суперечливу інформацію щодо водія автомобіля Форд Рейджер НОМЕР_2 . З рапорту на ім`я начальника ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області помічника чергового ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 16 серпня 2024 року вбачається, що автомобілем Форд Рейджер НОМЕР_2 керував ОСОБА_3 ( ар.с.2) . Разом з цим, в цьому ж рапорті зазначено, що автомобілем Форд Рейджер НОМЕР_2 керував ОСОБА_4 , який отримав тілесні ушкодження в результаті ДТП і був доставлений до Сумської обласної клінічної лікарні ( ар. с. 2, зворот).
З матеріалів справи, зокрема, рапорту помічника чергового ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області на ім`я начальника ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 16 серпня 2024 року вбачається, що в результаті ДТП тілесні ушкодження отримали і інші особи, які перебували в автомобілі Форд Рейджер НОМЕР_2 та TOYOTA LAND CRUISER реєстраційний номер НОМЕР_1 . Особи цих постраждалих не встановлювалися і пояснення від них не відбиралися. Суду не надана інформація про тяжкість отриманих ушкоджень постраждалими в ДТП, отже, суд позбавлений можливості зробити висновок про наявність в діях винних осіб кримінальної чи адміністративної відповідальності, а складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 само по собі не свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, беручи до уваги, що сам ОСОБА_1 своєї вини не визнає, а питання щодо наявності порушень Правил дорожнього руху в діях іншого водія водія автомобіля Форд Рейджер НОМЕР_2 працівниками поліції, що складали протокол, взагалі залишилося поза увагою.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає настання відповідальності водія транспортного засобу за умови, що ця особа порушила Правила дорожнього руху та якщо внаслідок цього порушення були пошкодженні транспортні засоби, вантаж, автомобільні дороги, залізничні переїзди, дороги споруди чи інше майно.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо характеру пошкоджень автомобіля Форд Рейджер НОМЕР_2 , водій якого був учасником ДТП. Не містять матеріали справи і відомостей про власника автомобіля Форд Рейджер НОМЕР_2 , про його реєстрацію у встановленому законом порядку, про наявність законних підстав для керування автомобілем Форд Рейджер НОМЕР_2 іншим водієм, яким з певним ступенем вірогідності, був ОСОБА_3 , який надав суду заяву про відсутність до ОСОБА_1 претензій матеріального та морального характеру.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суду надано схему дорожньо-транспортної пригоди ( ар. с. 3).
Разом з цим, надана суду схема ДТП містить лише відомості розташування транспортних засобів після ДТП. У справі немає відомостей про характер руху автомобілів, послідовність їх зближення, дії кожного з водіїв для запобіганню пригоди тощо. Не дивлячись на суперечливі пояснення обох водіїв, по справі немає висновку спеціаліста в області автотехніки і фактично не надана оцінка діям обох водіїв з точки зору відповідності їх дій Правилам дорожнього руху. Як зазначалось вище, схема ДТП не підписана всіма учасниками ДТП. Зазначені на схемі та в протоколі дані не дають можливості усунути всі сумніви.
Відповідно до ст.ст.251,252,280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, постанова у справі повинна бути законною та обґрунтованою.
Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Об`єктивних доказів, які б з достовірністю підтверджували вину ОСОБА_1 суду не надано, протокол про адміністративне правопорушення, що міститься в матеріалах справи, не дає можливості дійти до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, досліджені судом докази не дають можливості «поза розумним сумнівом» зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 251 КУпАП) може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений у порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому у справі протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати - ст. 254, 255 КУпАП), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).
Зазначеним вимогам закону протокол про адміністративне правопорушення не відповідає, а тому сам по собі не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі від 26.02.2019 № 1-р/2019).
Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Відтак, суд позбавлений можливості «поза розумним сумнівом» прийти до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє спростувати ці сумніви у категоричній формі.
У відповідності з положеннями ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи із вищезазначеного, вважаю у відповідності з ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Керуючись ст.124, ст.247 п. 1 , п.3 ч.1 ст.284 КпАП України,
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статттею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.А. Степаненко