ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2/24 Справа № 185/4816/22 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко О. А. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Скалецького Владислава Анатолійовича,

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зі слів самого ОСОБА_1 є військовослужбовцем строкової служби, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановила:

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Відповідно до змісту постанови 02.07.2022 о 19:22 години ОСОБА_1 керував мопедом (електроскутером) Yadea JS б/н по автодорозі М30, 1042 км, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, різка зміна забарвлення шкіряного покрову, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 не погоджується із рішенням суду першої інстанції. Вважає, що постанова суду не ґрунтується як на вимогах закону, так на зібраних у справі доказах.

Зазначає при цьому, що він взагалі не керував транспортним засобом, оскільки він їхав на велосипеді. Звертає увагу, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відеоматеріалів та пояснень свідків, які підтверджували факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказує, що співробітниками поліції не було дотримано порядок проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим апелянт не може бути визнаним таким, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що унеможливлює утворення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник Скалецький В.А. повністю підтримали подану апеляційну скаргу і просили про скасування постанови суду та про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши витребувані із Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вислухавши самого ОСОБА_1 та доводи його захисника, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху, механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Крім того, пунктом 2.9 «в» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3, 1.5 Правил Дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не задавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Одночасно з надісланням суду протоколу про адміністративне правопорушення належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що електроскутер «YADEA», яким, за відомостями, наведеними в протоколі, керував ОСОБА_1 , за своїми технічними показниками належить до категорії механічний транспортний засіб, обладнаний електродвигуном потужністю понад 3 кВт, суду не надано.

Пунктом 2.13 Правил дорожнього руху передбачено, що транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше. Тобто, до категорії А1 відносяться електроскутери з потужністю електродвигуна від 3 до 4 кВт., а до категорії А мопеди та мотоцикли з електродвигуном потужністю понад 4 кВт.

Даних, що ОСОБА_1 керував електроскутером, тобто механічним транспортним засобом, до адміністративних матеріалів не долучено.

Під час апеляційного розгляду стороною захисту надані документи з яких видно, що потужність двигуна електричного транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 Yadea JS LR4D9HBC3V6300072 становить менше 4 кВт, відповідно такий не відноситься до механічних транспортних засобів.

Крім того, термін «водій» в розумінні Правил дорожнього руху особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Даних, що електроскутер, яким згідно відомостей, наведених у протоколі, керував ОСОБА_1 відноситься до тих транспортних засобів, які необхідно реєструвати у встановленому законом порядку не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт відмови ОСОБА_1 як особи, яка керувала саме транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, в розумінні обов`язків, що виникають у водіїв механічних транспортних засобів відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, глави 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів», а тому доходжу висновку про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_1 , який керував електричним транспортним засобом з зазначеною потужністю двигуна неможливо визнати водієм механічного транспортного засобу в розумінні поняття «механічного транспортного засобу», що визначено п. 1.10 Правил дорожнього руху з обов`язками передбаченими п. 2.5 Правил дорожнього руху, а тому ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, постанову судді необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП- скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун