Справа № 308/31/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі захисника Конопіхіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч.1 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Конопіхіна А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 січня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №014136 від 15.12.2023 року, - 15.12.2023 року, о 02 год. 10 хв., ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на околиці населеного пункту «Кам`яниця» (Ужгородський району) на відстані 150 метрів від державного кордону України на напрямку 235 п/зн, за спробу незаконного перетину Державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску. Своїми діями порушив вимоги cт. 9, 12 Закону України «Про державний кордон» 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник Конопіхін А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З постанови суду від 08 січня 2024 року вбачається, що суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а саме здійснив незаконний перетин державного кордону із України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

В обґрунтування свого висновку суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 014136 від 15.12.2023 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №014136 від 15.12.2023 року, протоколом про адміністративне затримання від 15.12.2023 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 15.12.2023 року, рапортом інспектора, поясненнями ОСОБА_1 , що наявні в матеріалах справи та іншими матеріалами справи.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, дав належну оцінку дослідженим доказам у справі та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1КУпАП.

Отже, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

При розгляді справи наявним доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, і вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати в даному випадку ст. 22 КУпАП.

Згідно ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його вік, рід занять та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, відсутність заподіяння шкоди, відсутність тяжких наслідків, апеляційний суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

Керуючись ст.ст.283,294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Конопіхіна А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 січня 2024 року - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага