П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" січня 2024 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Струс Т. В. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 15.11.1994р. о 23.15год., в с. Борятин по вул. Центральна, Червоноградського району, керував автомобілем марки «Мазда», р.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини у вміненому правопорушенні не визнав, просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зокрема повідомив, що працівники поліції після його зупинки, причини такої йому не повідомили, хоча жодних порушень ПДР він не вчиняв. Крім цього, поліцейський безпідставно звинуватив його ніби у наявності ознак алкогольного сп`яніння, що насторожило його. На місці зупинки працівники поліції тривалий час його тримали, попри те, що він пояснив, що 23.15год. і він не встигне заїхати додому у м. Львів до комендантської години. Зрештою він порадився з дружиною яка була з ним у автомобілі та погодився на освідування у медичному закладі, однак поліцейський повідомив, що буде складено протокол.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що 09.07.2023р. ввечері поверталась з чоловіком з ОСОБА_3 озер та їдучи по с. Борятин в якийсь момент побачили навпроти на обочині як увімкнулись проблискові маячки та їх зупинили працівники поліції. Чому їх було зупинено не повідомили та відразу припустили, що її чоловік міг живати алкоголь. Оскільки чоловік жодного алкоголю не вживав, поїздку вони запланували та знали, що будуть проїжджати дві області, чоловік був абсолютно тверезим. Розмова яка зав`язалася з поліцейськими видалась їм підозрілою, чоловік надав пояснення, звернув увагу поліцейським, що ознаки сп`яніння на які вони вказують є надуманими та просив їх відпустити, оскільки вони не встигнуть повернутися додому до початку комендантської години. Порадившись вони вирішили заночувати в м. Червоноград та поїхати у медичний заклад, проте звернувшись до поліцейських ті повідомили, що будуть складати протокол.

Свідок ОСОБА_4 показав, що пізно ввечері йому зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила, що їх з чоловіком в с. Борятин зупинила поліція та звинувачує, що чоловік вживав алкоголь, хоча жодного алкоголю не вживав. Він їй порадив не проходити у такому випадку тест на місці, а їхати у найближчу лікарню.

Дослідженим протоколом про адміністративне правопорушення від 09.07.2023р., встановлено, що такий складено відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Встановлено, що при складанні протоколу ОСОБА_1 своєї вини не визнав.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу долучено диск із чотирма відеозаписами на одному з яких відображено розмову поліцейських із невідомим чоловіком, який не має відношення до даної справи. На інших розмову поліцейських із ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , надання ним документів працівникам поліції, пропозицію проходження освідування за допомогою приладу «Драгер».

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, доходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Так, частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з момента початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Як об`єктивно вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з бодікамери поліцейського, відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення здійснена епізодично, при чому на відеофіксації у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені у протоколі - не вбачається.

Крім того, порушення поліцейськими вимог вказаної інструкції, в частині безперервності зйомки, є підставою для визнання доводів ОСОБА_1 (в частині бажання проведення огляду в медичному закладі) обґрунтованими.

Згідно «Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В суді встановлено, що огляд на стан сп`яніння особи, яка притягається до адміністративної відповідальності проводився під відеофіксацію.

В свою чергу, встановлено, що водій своєї вини не визнав, бажав пройти огляд у медичному закладі.

З огляду на зазначене, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Інших доказів вини останнього суду не надано.

В свою чергу, слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі „Карелін проти Росії, пункт 54 справи „Озеров проти Росії, пункти 44-45 справи „Кривошапкін проти Росії).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе „функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає „обережності дій суду при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Т. В. Струс