Справа № 305/200/24
Номер провадження 3/305/175/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли від Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, -

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №487604 від 14.01.2024, 14 січня 2024 року, о 11.43 год., у м. Рахів по вул. Київській, Закарпатської області, водій автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , скоївши ДТП, а саме здійснив з`їзд у річку, після чого місце ДТП залишив, чим порушив вимогу п. 2.10 а Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину свою визнав та пояснив, що 14.01.2024 року близько 11 год. 20 хв. він рухався автодорогою на автомобілі марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 в сторону с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області та де в м. Рахів по вул. Київській в зв`язку із засніженою дорогою автомобіль почало заносити в цей момент він намагався вирівняти автомобіль, але без успішно, внаслідок чого автомобіль з`їхав з проїжджої частини дороги та впав у річку з висоти близько 4 м. та перекинувся на праву частину, тобто на бік пасажирського місця, після чого він одразу розбив ліве бокове вікно рукою та виліз з салону автомобіля, оскільки сильно намок в річці та перебував в шоковому стані, зателефонував знайомому, щоб той відвіз його додому. Приїхавши додому переодягнувся та поїхав на місце ДТП для встановлення всіх обставин. У зв`язку із цим він вважає, що діяв в стані крайньої необхідності.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини. Аналізуючи встановлені у справі обставини, наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на залишення місця транспортної пригоди, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка утворює його склад у сукупності з іншими обставинами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був вимушений їхати до додому, оскільки автомобіль перекинувся в річку він намок змушений був переодягнутися та перебував у шоковому стані, тому вважає його дії виправданими, такими що були необхідними в даній ситуації, і були спрямовані на збереження його здоров`я. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, справа підлягає закриттю через вчинення особою дій в стані крайньої необхідності.

Враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 247 ч.1 п.4, 40-1, 122-4, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України, закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням особою дій в стані крайньої необхідності.

Судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з дня її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду: В.Е. Ємчук