Справа № 333/3463/23
Провадження № 3/333/18/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його предстанкиа адвоката Полуляха С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в зілі суду м. Запоріжжя, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 407365 від 23.04.2023 року, 23.04.2023 року о 22 год. 58 хв., у м. Запоріжжі, по вул. Водограйна, буд. 7, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Мазда 6», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку: на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного приладу «Аlcotest Drager 6820» (результат 1,88 проміле,тест № 2000). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився. Від керування транспортним засобом був відсторонений, про повторність попереджений.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що вину не визнає. Зазначив, що дійсно вживав алкоголь у вигляді двох пляшок пива, але в нього був допустимий рівень алкоголю в крові відповідно до норм чинного законодавства. Надав суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 738 від 24.04.2023 року, відповідно до якого, встановлено факт вживання алкоголю та відповідно до результатів визначення алкоголю із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 результат 0.19 проміле. Заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Полулях С.Ю. у судовому засіданні пояснив, що при складанні протоколу інспектором неповно з`ясовані всі фактичні обставини справи, не надано належної оцінки обставинам, висновки не відповідають обставинам справи. Просив закрити справу у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 надано висновок, яким підтверджено, що рівень алкоголю в крові не більше 0,2 проміле.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи, надані ОСОБА_1 письмові докази, оглянувши відеозапис, встановивши обставини, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи та наданими ним доказами.

Так, ОСОБА_1 за власним бажанням поїхав до КНП «ОКНД» ЗОР та протягом двох годин з моменту зупинки транспортного засобу пройшов медичний огляд в КНП «ОКНД» ЗОР, як передбачено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року.

Згідно із Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 738 від 24.04.2023 року встановлено факт вживання алкоголю та відповідно до результатів визначення алкоголю із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 результат 0,19 проміле.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено адміністративне правопорушення, за яке наступає відповідальність, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735) встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно із судовою практикою ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з вказаною правовою позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому суддя зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію конвенції» від 17.07.1997 року «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколи до неї є частиною національного законодавства України.

Враховуючи викладене, дослідивши усі докази по справі у сукупності, суддя приходить до висновку про те, що провадження по адміністративному матеріалу відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, слід закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 245, 251, 280, 266 278, 280 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик