Справа № 727/453/24
Провадження № 3/727/350/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КпАП України.

Так, 05.01.2024 року о 14 год. 27 хв. в м.Чернівці по вул.Південно-Кільцева, 1в водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Kadett» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду 0,61% проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.

ОСОБА_1 у судове засіданні не з`явився.

Від захисника ОСОБА_1 Мар`яна І.С. надійшло клопотання, в якому останній вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП заперечував. Вказав, що ОСОБА_1 із результатом пройденого огляду на стан алкогольного сп`яніння не погодився.

Зазначив, що працівниками поліції було грубо порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що полягає в тому, що ОСОБА_1 у зв`язку його незгодою з результатом проведеного огляду на місці, не був доставлений до закладу охорони здоров`я, для спростування результату огляду проведеного за допомогою приладу «Драгер». Просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та клопотання захисника, переглянувши відео з бодікамер поліцейських, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України і його вина в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КпАП України, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КпАП України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Адміністративне правопорушення відповідно до ст.10 КпАП України визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Так, відповідно до змісту ст.266 КпАП України та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 3 грудня 2005 року № 14, судом слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, які знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з моменту, коли правопорушник почав рухатись.

Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У ході судового розгляду судом було встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 05.01.2024 року серії ААД №631508, ОСОБА_1 05.01.2024 року о 14 год. 27 хв. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу, результат позитивний 0,61% проміле.

Зазначена обставина судом також була встановлена під час перегляду відео файлів з відео реєстратора службового автомобіля та боді камер поліцейських.

Із запису відео реєстратора службового автомобіля видно, що 05.01.2024 року о 14 год. 27 хв. працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

На відео з бодікамери поліцейського №476534 зафіксовано, як працівник поліції підійшов до водія та повідомив, що його було зупинено у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, а саме: не включив відповідний покажчик повороту.

Під час спілкування, о 14 год. 49 хв. поліцейський поцікавився у ОСОБА_1 чи він не вживав алкогольні напої. ОСОБА_1 повідомив, що алкоголь сьогодні не вживав. Після цього, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та о 14 год. 51 хв. останній проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду 0,61% проміле.

У подальшому, поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що якщо він не згідний із результатом пройденого огляду на місці зупинки, він може пройти такий огляд у лікаря-нарколога. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі ЧОНД.

Із пункту 2.9а Правил Дорожнього руху України слідує, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КпАП України).

Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суд зауважує, що адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо неї адміністративного стягнення.

Оцінивши докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що вони зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий та сімейний стан.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, 130, 245, 283-285 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів із дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.