ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/661/19 Номер провадження 33/814/1063/24Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: частина 4 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Пікуль В.П., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка Олександра Ігоровича, на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 4 статті 121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскарженої постанови

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Не погодившись з постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Кіндяк О.І. оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ставиться питання про зміну постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року в частині накладеного стягнення.

Також, скаржник порушує питання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року.

В обґрунтування клопотання, посилається на ту обставину, що справа була розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а ОСОБА_2 є громадянином іншої держави і в момент розгляду виїжджав за межі України, а про оскаржувану постанову дізнався у 2023 році.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин.

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності (рішення у справі «Пономарьов проти України» заява № 3236/03, пункт 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13, пункт 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Із матеріалів справи слідує, що постанова судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року дійсно винесена за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про припинення виконання дії постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року особисто 04 липня 2024 року. В подальшому, 05 липня 2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, звернувся до суду першої інстанції з заявою про повернення без розгляду заяву про припинення дії постанови судді Полтавського районного суду від 23 квітня 2019 року, а 15 липня 2024 року повторно подав заяву про припинення виконання дії постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року.

Вище вказана заява була розглянута Полтавським районним судом 25 липня 2024 року.

Одночасно суд апеляційної інстанції звертає увагу, що захисник Кіндяк О.І. в апеляційній скарзі та сам ОСОБА_1 в заявах про припинення дії постанови Полтавського районного суду від 23 квітня 2019 року до суду першої інстанції зазначає, що про наявність судового рішення дізнався в 2023 році, коли працівники поліції зупинили його та повідомили про заборону керування транспортним засобом.

Отже, у ОСОБА_1 була наявна реальна можливість оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року у строк, передбачений частиною 2 статті 294 КУпАП.

Посилання в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, що ОСОБА_2 будучи громадянином іншої держави погано орієнтується в законодавстві України спростовуються матеріалами справи та не знайшли свого підтвердженні в клопотанні про поновлення строку, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користуючись своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, звернувся до суду першої інстанції з заявами про припинення дії постанови Полтавського районного суду від 23 квітня 2019 року.

Наведена скаржником причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Висновок

Отже, наявність суттєвих перешкод у реалізації ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно статті 294 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови, у клопотанні не наведені і апеляційним судом не встановлені, що у своїй сукупності вказує на відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

Тобто, в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження захиснику ОСОБА_1 адвокату Кіндяку О.І. слід відмовити, апеляційну скаргу повернути скаржнику у відповідності до вимог частини 2 статті 294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка Олександра Ігоровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кіндяка Олександра Ігоровича, на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль