Справа № 524/8904/23
Провадження 3/524/120/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач Олександр Миколайович, розглянувши справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ІПН суду не відомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.3 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи підданий адміністративному стягненню за ч.4 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року, 10.11.2023 року о 23 год. 32 хв., в м. Кременчуці по вул.Троїцькій керував транспортним засобом «ВАЗ 21070» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Він же, 10.11.2023 року о 23 год. 32 хв., в м. Кременчуці по вул. Троїцькій керував транспортним засобом «ВАЗ 21070» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Водій двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст.. 130 КУпАП, а тому його дії кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно зі ч. 2 ст. 268 КпАП України вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , оскільки його явка до судового засідання не є обов`язковою.

Захисник адвокат Коваль С.М. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч.3 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП. Подав письмові заперечення на протоколи, у яких вказав на те, що працівниками поліції не правильно кваліфіковані дії ОСОБА_1 , оскільки постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП оскаржена до суду в адміністративному порядку та вважається такою, що не набрала законної сили, а тому в діях ОСОБА_1 відсутня повторність. Також зазначив, що станом на 10.11.2023 року ОСОБА_1 не вважався таким, що двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст.. 130 КУпАП, оскільки постанова судді також була оскаржена до апеляційного суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.1.«а» Правил дорожнього руху України» водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами передбачена ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 10.11.2023 року серії ААД №045834;

- рапортом поліцейського;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських

- постановою ЕАТ №7812902 від 25.09.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП ;

-довідкою інспектора відділення адміністративної практики

та іншими матеріалами справи у їх сукупності.та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Суд вважає безпідставними твердження захисника щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП з наступних підстав.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853, а саме в пункті 3 розділу І Загальних положень визначені терміни, що вживаються в цій Інструкції та мають такі значення, зокрема: повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Статтею 291 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

З матеріалів справи постає, що постанова ЕАТ №7812902 від 25.09.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, вручена особі яка притягається до адміністративної відповідальності 25.09.2023 року, тобто набрала законної сили саме в цей день. Факт отримання постанови ОСОБА_1 не заперечується і захисником. Таким чином будучи особою позбавленою права керування та керуючи транспортним засобом 10.11.2023 року ОСОБА_1 діяв повторно, а тому його дії правильно кваліфіковані саме за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Частиною третьою ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню.

У п.2.5.Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом 1 п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зазначає, що вина ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується:

- протоколами про адміністративні правопорушення від 10.11.2023 року серії ААД №394854;

- рапортами поліцейського

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських

- довідкою, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року двічі піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння

та іншими матеріалами справи у їх сукупності.та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що станом 10.11.2023 року ( день вчинення правопорушення) ОСОБА_1 лише один раз піддавався адміністративному стягненню за дії, передбачені статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.09.2023 року, яка ніким з учасників не оскаржувалась та набрала законної сили 02.10.2023 року, тоді як постанова Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.08.2023 року була оскаржена до Полтавського апеляційного суду та станом на 10.11.2023 року (день вчинення правопорушення) вважалась такою, що не набрала законної сили.

За таких обставин, правові підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутні.

При цьому, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено відповідальність за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд застосовує аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 Європейської конвенції з прав людини належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Під час судового розгляду були належно встановлені, досліджені та перевірені доказами обставини, які свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме: відмові ОСОБА_1 , який є особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, наркотичного сп`яніння, вчиненій повторно протягом року, що охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а не ч.3 ст.130 КУпАП, тому наявні підстави для зміни кваліфікації його дій з ч. 3 на ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пом`якшення стягнення до меж, які встановлені санкцією ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, суд зазначає, що перекваліфікація дій особи не порушує і не погіршує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих у протоколі.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більше серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З долучених до матеріалів справ довідок відділення адміністративної практики БПП в м.Кременчуці вбачається, що ОСОБА_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та позбавлений права керуванням транспортними засобами. Транспортний засіб «ВАЗ 21070» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 належить йому на праві власності.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ст.. 36, ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи правопорушника, вважаю, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобоми та з оплатним вилученням транспортного засобу в межах санкції, встановленої за більше серйозне правопорушення з числа вчинених.

Частиною другою ст. 30 КУпАП встановлено: якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 245, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.2 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорока тисяч вісімсот) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та з оплатним вилученням транспортного засобу автомобілю «ВАЗ 21070» д.н.з. НОМЕР_1 .

На підставі ч.2 ст. 30 КУпАП до стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами призначеного за цією постановою, приєднати невідбуті частини стягнень у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, призначені попередніми постановами судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн.. 60 (шістдесят) коп. (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в розмірі 81600 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подаються протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м Кременчука.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя Олександр ГУСАЧ