Справа №583/868/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидоренко Р. В.
Номер провадження 33/816/41/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 березня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 583/868/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2023, якою на

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

накладене стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

установив:

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження в справі, оскільки ОСОБА_4 правопорушення не вчиняв, докази його вини відсутні, протокол у присутності ОСОБА_4 не складався, рішення судді є необгрунтованим і невмотивованим.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2023 на ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП накладене стягнення у виді громадських робіт строком 30 годин. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_4 20.02.2023 о 23:20, знаходячись в АДРЕСА_2 , в загальному коридорі висловлювався нецензурною лайкою відносно колишньої співмешканки ОСОБА_5 , внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Будучи відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, при цьому від нього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності ОСОБА_4 , що не протирічить вимогам КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки судді суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідають матеріалам справи, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що правопорушення він не вчиняв, то вони є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження викладених у протоколі фактичних обставин правопорушення суддя суду першої інстанції у постанові послався на належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом.

Так, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 864942 від 20.02.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми діями завдав шкоди психічному здоров`ю колишній співмешканці ОСОБА_5 , що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що вона декілька місяців проживала з ОСОБА_4 в цивільному шлюбі. Згодом ОСОБА_4 почав піднімати на неї руку. Коли ОСОБА_4 випивав, то починав їй дзвонити, приходити до неї, вона була вимушена виходити з квартири щоб ОСОБА_4 не налякав її дитину. ОСОБА_4 тримав її годинами в тамбурі, проникав у житло. Вона постійно викликала поліцію. Коли вони розійшлися, ОСОБА_4 продовжив ходити до неї, погрожував, вона його боїться.

Вказані обставини щодо вчинення ОСОБА_4 дій психологічного характеру відносно колишньої співмешканки ОСОБА_5 об`єктивно підтверджуються тим, що після притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом події, яка мала місце 20.02.2023, потерпіла ОСОБА_5 вже наступного дня 31.03.2023 звернулася до поліції із заявою через те, що ОСОБА_4 неодноразово приходив до неї додому, тривалий час стукав у двері, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував їй, у зв`язку з чим вона тричі викликала працівників поліції.

Крім того, згідно листа № 8829 від 08.08.2023 за підписом начальника Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Кладька Р., 29.10.2022, 14.01.2023, 20.02.2023, 30.03.2023, 31.03.2023, 05.07.2023 ОСОБА_5 зверталася до Охтирського РВП з приводу вчинення відносно неї неправомірних дій ОСОБА_4 .

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Домашнє насильство згідно ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Показання допитаного апеляційним судом ОСОБА_4 не спростовують наведених вище обставин, оскільки потерпіла надала послідовні показання щодо події вчинення правопорушення, підстав не довіряти яким не встановлено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 відносно того, що протокол складений не в його присутності є неприйнятними, оскільки останній від надання пояснень, підписів та отримання примірнику протоколу відмовився.

Не зазначення в протоколі свідків не є порушенням закону, оскільки такі відомості вказуються тільки за наявності свідків (ст. 256 КУпАП).

Твердження ОСОБА_4 про не роз`яснення йому прав під час складання протоколу свого не підтвердження не знайшли. При цьому, ОСОБА_4 об`єктивно мав достатньо можливостей з використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги організувати свій захист у належний спосіб і без обмежень щодо можливостей вживати усіх засобів захисту під час судового розгляду, а також впливати на його результат.

Також не є порушенням та обставина, що в протоколі не вказано повну назву суду, в якому повинна була розглядатися справа, оскільки про дату та місце розгляду справи саме суд надсилає повістку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 277-2 КУпАП).

Деякі суперечності щодо часу вчинення правопорушення в протоколі, письмових поясненнях та електронному рапорті жодним чином не впливають на той факт, що вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства мало місце 20.02.2023, а часові розбіжності в межах 30 хв ймовірно є відповідними похибками при складанні матеріалів.

Подана до апеляційного суду потерпілою ОСОБА_5 заява про примирення, в якій вона вказує, що не має жодних претензій до ОСОБА_4 та просить закрити провадження в справі за відсутністю події та складу правопорушення, задоволенню не підлягає, оскільки положення ст. 247 КУпАП містять виключний перелік обставин, за яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, яким примирення винного з потерпілим не охоплюється.

Слід зазначити, що примирення потерпілої з ОСОБА_4 тільки підтверджує те, що останній дійсно вчиняв відносно неї дії психологічного характеру за вказаних у протоколі та постанові судді обставин.

Накладене на ОСОБА_4 стягнення у виді громадських робіт строком 30 годин на переконання апеляційного суду відповідає його меті, гуманності, справедливості, фактичним обставинам справи та не потягне за собою порушення засад виваженості, перебуває у справедливому співвідношенні із характером вчиненого і особою порушника, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, тому вид і розмір призначеного ОСОБА_4 стягнення є необхідним й достатнім для його виховання та досягнення мети цього стягнення у виді запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, що у свою чергу вказує на обгрунтованість накладеного на ОСОБА_4 адміністративного стягнення.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2023 відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов