Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7514/23
Провадження № 3/279/53/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2024 р.

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Шульга О.М., розглянувши справу, яка надійшла з Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , дані паспорту та про наявність РНОКПП у справі відсутні, -

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 , 08.11.2023 року о 16 годині 00 хвилин в м. Коростень, вул. Залізнична, 110 Житомирської області керував мотоблоком «Зубр», з ознаками алкогольного сп`яніння: (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння

відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

На виклик суду ОСОБА_1 не прибув.

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як слідує з матеріалів справи та відеозапису з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було обґрунтовано, задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Матеріали справи взагалі не містять будь-якого посилання на те, з якої підстави ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом-мотоблоком, був зупинений та змушений пройти огляд на стан сп`яніння.

Отже, ОСОБА_1 не допущено порушень ПДР, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим та за сукупністю з іншими обставинами, у даному конкретному випадку складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на приладі Драгер, після чого поліцейським було відключено запис, а новий відтворений запис відображає вже ОСОБА_1 в салоні траспортного засобу поліцейського автомобіля , де останній відмовився слідувати до медичного закладу.

Отже, відеозапис не є безперервним, не відображає всіх обставин, які підлягають встановленню у даній категорії правопорушень, тому не може бути беззаперечним доказом на наявність у діях ОСОБА_1 складу адімністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП .

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Орган, який розглядає справу не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

При цьому орган, який порушив провадження у справі, мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, зазначеного в протоколі, однак належних доказів щодо його доведеності не подав.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130 ч.1, 247 ч.1 п.1, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Шульга О.М.