Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/1468/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2024 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Васільєв С.В., за участі секретаря судового засідання Шимкової Т.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із ВнП № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19 серпня 2024 року о 14:08 в м. Красилів по вул. Островського, 19А керував належним йому транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Вказав, що не керував транспортним засобом. Зауважив, що доказів керування ним транспортним засобом долучений до матеріалів адміністративної справи відеозапис не містить.

Дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу на таке.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння регламентується ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Згідно з ч.2-3 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Диспозиція ч.1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом серії ЕПР1 від 19.08.2024 №114484;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого огляд не проводився;

- матеріалами відеозапису.

Зокрема, оглядом долученого до протоколу відеозапису встановлено, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 (який стоїть поряд з нерегульованим пішохідним переходом та Т-подібним перехрестям), за кермом якого був ОСОБА_1 . Останній вказав, що «жену машину на передову, у воєнкомат». На запитання, чому не користується ременями безпеки, повторив, що «я жену на воєнкомат». Згодом знову вказав, що «їду у воєнкомат, жену машину» (файл під назвою «0000000__0005», час 14:09:03 14:09:34).

У подальшому водій запитав поліцейського, чому вони його зупинили, по якій причині. На що поліцейський відповів, що той не користувався ременями безпеки (той же відеофайл, 14:09:41 14:09:45).

Також факт керування водій підтверджує на відеофайлі під назвою «0000000__0031», коли на запитання поліцейського «а що ж ви так їдете п`яним?» відповів «я їду в воєнкомат»; на запитання поліцейського, «що ви пили?», відповів «пиво» (14:18:43 14:18:48). У подальшому додав - «той мене там підрізав, і ви туто збоку» (14:18:55)… «там же можна стояти, я став, десять метрів немає до цього..» (14:19:27).

На відеофайлі «0000000__0030» ОСОБА_1 на запитання «це ти купив собі машину?», також вказав, що «я жену її .. їду в воєнкомат (14:16:14).. «я їду, хочете, подивитесь, як я їду» (14:16:51).

Згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції також слідує, що інспектор попросив ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія, на що останній повідомив про його відсутність. Згодом працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що той відмовився (файл під назвою «0000000__0005», 14:10:27).

У подальшому працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та в медичному закладі, на що той відмовився (14:16:41-14:16:47).

Отже, щодо посилання ОСОБА_1 на відсутність факту керування ним транспортним засобом, то такі спростовується відеозаписом, наданим працівниками поліції.

При цьому, згідно відеозапису, на водійському сидінні знаходився саме ОСОБА_1 , інших осіб ні в авто, ні поряд з авто, ні у подальшому на відеозаписі немає.

Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово підтверджував факт керування транспортним засобом. Водночас, жодного разу не вказав про те, що він не був водієм, або що водієм була інша особа.

Зважаючи на наведене, доводи ОСОБА_1 про відсутність факту керування ним транспортним засобом, є безпідставними.

Доводи ОСОБА_1 у судовому засіданні про те, що так він відповідав, оскільки був п`яним, не є переконливими.

Водночас, у судовому засіданні (оскільки позивач вказав, що не був за кермом), на запитання суду, хто саме тоді був за кермом, ОСОБА_1 відповів, що за кермом був його товариш «Саша». Однак не повідомив прізвище товариша, вказавши, що останній просив не вказувати його прізвище. На запитання суду, що на відеозаписі відсутні будь-які інші особи, зазначив, що, можливо, побачивши поліцейських, товариш налякався і не підходив.

Проте на пропозицію суду викликати таку особу у судове засідання в якості свідка, ОСОБА_1 кілька разів відповів негативно.

Тому, враховуючи принцип «заборони суперечливої поведінки», який вимагає від особи діяти добросовісно, суд враховує, що у відповідності до статті 251 КУпАП працівниками поліції надана уся сукупність доказів, які свідчать про те, що автомобіль, який належить ОСОБА_1 , рухався саме під його керуванням, а водій у подальшому відмовився на огляд стану алкогольного сп`яніння.

Відтак, суд не має сумнівів, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, тому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху мав обов`язок пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від виконання якого він відмовився.

За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, настає відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому суд звертає увагу на те, що відсутність у порушника посвідчення водія не виключає можливість застосування до нього такого стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами (така позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі № 702/301/20).

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що складає 605 грн. 60 коп.

У судовому засіданні не встановлено підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору. Останній повідомив, що є інвалідом 3 групи, однак цей факт не звільняє від обов`язку сплати судового збору (такою підставою є, зокрема, наявність інвалідності лише 1 та 2 груп).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 130, 283-285, 287, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Антонінськ. стг/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.); номер рахунку (IBAN) UA0022719, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106. У графі «призначення платежу» платником повинно бути вказано: судовий збір, його ПІБ, ідентифікаційний номер, та номер справи).

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, слід негайно подати (надіслати) до суду.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України. Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя С. В. Васільєв