ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1427/23 Номер провадження 33/814/301/24Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Владімірова Р.В.,

захисника-адвоката Морозова В.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Морозова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Лохвцького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 13 липня 2023 року о 16:25 год. на автодорозі 155 км. автодороги Пирятин-Кролівець, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, в законному порядку, зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6810, тест №738, результат 2,21%, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Морозов В.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження по справі, в зв`язку з відсутністю в діях притягнутого складу адміністративного правопорушення.

Зокрема посилається на відсутність доказів керування автомобілем ОСОБА_1 , не залучення свідків під час проходження водієм огляду на стан сп`яніння, відсутність явних ознак у водія алкогольного сп`яніння, які б стали підставою для проведення огляду, не направлення до медичного закладу та подальше не відсторонення водія від керування автомобілем.

Також посилається як на неналежність доказу долученого до справи відеозапису, який є фрагментарним та не зазначення в протоколі даних про модель, серію та номер технічного засобу відеофіксації.

На думку захисника, вищевказані обставини свідчать про незаконність інкримінованого правопорушення та є підставою для скасування постанови.

Окрім того, в апеляційній скарзі захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що розгляд справи відбувся без участі водія, якому копія прийнятого по справі рішення не направлялась. Про існування судового рішення від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 дізнався з ЄДРСР 13 листопада 2023 року, після чого одразу була подана апеляційна скарга.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його адвокат не приймали участь в судовому засіданні під час винесення постанови суду 30.10.2023. Згідно супровідного листа, копія постанови суду була направлена ОСОБА_1 30.10.2023, проте доказів щодо її отримання матеріали справи не містять, а тому матеріалами справи не спростовується твердження апелянта щодо ознайомлення з судовим рішенням з ЄДРСР 13.11.2023 та подальше, вже наступного дня подання захисником Морозовим В.Ю. через систему «Електронний суд» апеляційної скарги.

Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущеного з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААД №397473 складений 13.07.2023 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , з особистими поясненнями щодо незгоди зі складеним протоколом та записом щодо відсторонення від керування шляхом передачі ТЗ тверезому водію,

роздруківка з алкотестеру Драгер з зазначенням результату 2,21% у ОСОБА_1 станом на 17:42 год. 13.07.2023,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з позитивним результатом продуття 2,21% та згодою водія щодо результатів огляду,

пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу,

відеозапис з бодікамери працівника поліції,

рапорт.

Зазначені докази містять дані про подію правопорушення та не були спростовані захисником під час розгляду апеляційної скарги.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається спілкування працівника поліції з водієм ОСОБА_1 , якому повідомляється підстави зупинки на блокпосту та виявлені візуальні ознаки алкогольного сп`яніння. На питання поліцейського «Алкоголь вживали?», водій відповідає «Алкоголь не вживав, пив тільки пиво», на що поліцейський роз`яснює, що пиво це і є алкоголь. На питання поліцейського «Чому в такому стані сідаєте за кермо?», ОСОБА_1 відповів «Не можу пояснити». В подальшому водій повідомив, що випив літр пива (17:40 год.).

В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, на що він погодився. Після продуття приладу результат виявився позитивним 2,21%.

Вищезазначені результати огляду, заперечень проти яких водій не висловлював, стали підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, щодо відсутності зафіксованого факту керування ОСОБА_1 автомобілем, є безпідставними, спростовуються поясненнями свідків - військовослужбовців, які чергували на блок посту, де і був зупинений керований ним автомобіль та повідомляли, що саме вказана особа перебувала за кермом.

Окрім того, жодних заперечень щодо не керування автомобілем ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським не висловлював, вказаного факту не заперечував та під час складання протоколу не надавав з цього приводу ніяких пояснень.

Посилання щодо недотримання процедури огляду на стан сп`яніння, а саме - не доставлення водія до медичного закладу є помилковим, оскільки проходження процедури огляду в медичному закладі передбачено в разі відмови водія ТЗ від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ або його незгоди з результатами огляду (п. 7 розділ І Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння).

В даному випадку водій погодився пройти огляд на місці зупинки та не висловлював своєї незгоду з отриманим результатом, а тому правових підстав для проведення огляду в найближчому медичному закладі не має.

Також не заслуговують на увагу доводи скарги про відсутність в постанові назви технічного засобу, який здійснював відеофіксацію, як про це свідчить практика Верховного Суду, оскільки зазначення технічного засобу передбачено лише в разі складання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі, тобто коли працівник поліції в межах своїх дискреційних повноважень притягує особу до відповідальності, про що складається відповідна постанова.

В даному випадку питання про наявність вини в діях притягнутого та призначення виду стягнення вирішується судом на підставі протоколу про адмінправопорушення та приєднаних до справи доказів.

Щодо не залучення працівниками поліції під час огляду на стан сп`яніння двох свідків, апеляційний суд звертає увагу, що в даному випадку працівниками поліції, у відповідності до норм ст. 266 КУпАП, здійснювалася повна відеофіксація, а залучення двох свідків відбувається в разі неможливості застосування технічних приладів відеозапису.

Безпідставними є посилання щодо не відсторонення водія від керування, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено щодо передачі керування тверезому водію ОСОБА_4 .

Таким чином, під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику Морозову Вадиму Юрійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року, як пропущений з поважних причин .

Апеляційну скаргу захисника Морозова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна