Дата документу Справа № 335/9250/23
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/131/24Головуючий у 1-й інстанції Алєксєєнко А.Б.
Єдиний унікальний №335/9250/23Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі ОСОБА_1 , його захисника Рощина В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Рощина Володимира Сергійовича на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 19.09.2023 року о 12 год. 37 хв. біля буд.№29 по вул.Наукове містечко у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ ТF699Р», д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Рощин В.С. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що постанова суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи, не з`ясував обставини, що мають значення для її правильного вирішення, невірно оцінив докази.

За відсутності у ОСОБА_1 реальних ознак наркотичного сп`яніння у працівників поліції не було законних підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.

Зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була безпідставною, працівниками поліції спеціально створено умови для відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Долучений до справи відеозапис не є безперервним. У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Наявний у справі відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Захисник зазначає, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду водія на стан сп`яніння.

Апелянт вказує на відсутність об`єктивності суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та перебирання судом на себе функції державного обвинувачення.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника Рощина В.С., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №179973 від 19.09.2023 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушена координація рухів) відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ОКЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 19.09.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в судовому засіданні підтвердили факт відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, зі змісту якого об`єктивно вбачається відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку після зупинки останнього працівниками поліції, а також у присутності двох свідків, та процедура оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Із цього відеозапису встановлено, що після зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився. Крім того, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у присутності двох свідків, на що водій також відмовився. В результаті чого, ОСОБА_1 працівником поліції було роз`яснено наслідки вчинення порушення п.2.5 ПДР та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що наявний відеозапис не є безперервним, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ніким не спростовано та не заперечується того факту, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Зафіксовані на відеозаписові події ніким у встановленому законом порядку не оскаржено.

Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами у справі, є належним та допустимим у розумінні ст.251 КУпАП.

З матеріалів справи встановлено, що відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відбувалась у присутності двох свідків одночасно із застосуванням працівниками поліції технічного засобу відеофіксації.

Склад передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення не вимагає встановлення з наданого відеозапису даних, на які впливав би факт специфічних характеристик технічного засобу.

На відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

У зв`язку наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неповноти, однобічності дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, з яких вбачається, що усі обставини справи суддею було досліджено всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд зауважує, що вимога про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння регламентовано ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, викладено у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 тим самим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення. Суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях водія складу вказаного адміністративного правопорушення.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі судом не встановлено.

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу, апеляційний суд зазначає наступне.

Питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції, які нібито мали місце 19.09.2023 року, протиправної поведінки суб`єктів владних повноважень, будь-яких провокацій під час зупинки транспортного засобу та відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд критично ставиться до аргументів апеляційної скарги щодо порушення поліцейськими процедури огляду на стан сп`яніння з огляду на таке.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Враховуючи викладене, перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я.

Відтак, посилання апелянта щодо відсутності підпису водія в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та не вручення ОСОБА_1 другого примірнику вказаного документа є безпідставними, оскільки у водія було виявлено ознаки саме наркотичного сп`яніння.

В результаті перевірки апеляційним судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення жодних відомостей про можливу необ`єктивність чи упередженість судді, який визнав водія винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, не виявлено та під час апеляційного перегляду стороною захисту не наведено.

На стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення уповноважений орган Національної поліції фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним докази.

ОСОБА_1 та його захисник Рощин В.С. були присутні в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції, сторона захисту не була позбавлена можливості у встановленому законом порядку обґрунтувати свою позицію, заявляти клопотання, подавати докази. Перед судом обидві сторони були в однаковому правовому становищі.

Таким чином, стороні захисту повною мірою забезпечено можливість скористатися своїми правами обстоювати у суді власну позицію, захищатися всіма передбаченими законом засобами, у тому числі оспорювати докази, і бути присутнім в судовому засіданні. Вказана позиція повністю узгоджується зі змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року (справа 208/712/19, провадження №13-47зво22).

Загалом доводи апеляційної скарги захисника фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.

У зв`язку з наведеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни або скасування відсутні. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень норм матеріального та процесуального права, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Рощина Володимира Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар