Справа № 161/3247/24 Провадження №33/802/325/24 Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кропивницької У.М. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Визначено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що згідно акта фактичної перевірки від 06.02.2024 №002659 02.02.2024 о 19.14 год встановлено не проведення розрахункових операцій через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмним реєстратором розрахункових операцій на підставі х-звіту ПРРО та готівковими коштами, які були на місці проведення розрахунків за реалізований товар в сумі 1400 грн в т.ч. сума покупки 1798 грн (за кабель по ціні 1099 грн та кабель по ціні 699 грн) без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми та змісту, чим порушено п. 1, 2 ст. 3 ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Кропивницька У.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , оскаржує його з мотивів незаконності та необґрунтованості. Посилається на те, що судом безпідставно не взято до уваги твердження сторони захисту, що матеріали справи не містять доказів зайняття ОСОБА_2 підприємницькою діяльністю чи перебування у статусі працівника торгівлі, громадського харчування або сфери послуг, тобто відсутні докази, що останній є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП. Апелянт вказує, що сама по собі наявність акта фактичної перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_2 .

Поміж тим, захисник стверджує про порушення вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, протокол не містить підпису ОСОБА_2 про ознайомлення із його змістом, та про те, що йому роз`яснено права та обов`язки і надано можливість надавати пояснення. Однак, на думку сторони захисту, на згадані порушення суд першої інстанції не звернув увагу та здійснив формальний розгляд справи.

З огляду на наведене, захисник просить скасувати оскаржену постанову, а провадження у справі стосовно ОСОБА_2 закрити.

У судове засідання апеляційної інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. У апеляційній скарзі захисник Кропивницька У.М. просила проводити судовий розгляд справи за відсутності апелянта та його представника.

Тому, за наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника у судовому засіданні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу такого висновку.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 у суді першої інстанції, зазначених вище вимог закону було дотримано.

Сторона захисту в апеляційній скарзі висловила позицію про те, що у суду були відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КупАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Проте, такі доводи на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного.

За положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про доведення вини та наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, є законними та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність складу даного правопорушення в діях ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки вина останнього підтверджується дослідженими місцевим судом доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №002114/69/07-05 від 06.02.2024, актом фактичної перевірки №002659 від 06.02.2024, копією наказу про проведення перевірки від 02.02.2024 №456-4, копією акту відмови від підписання (отримання) протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2024 та супровідним про його надсилання, копіями чеків, копією пояснень ОСОБА_2 , копією запиту про надання документів, копією договору комісії №ДР-310124-ЗО від 31.01.2024, копіює договору про співпрацю від 01.02.2024 між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Щодо доводів апеляційної скарги, що ОСОБА_2 не є суб`єктом правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Частина 1 ст. 155-1 КУпАП встановлює відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Зокрема такий порядок встановлено п.п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (зі змінами та доповненнями), якими визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі; проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених статею 155-1 КУпАП, може бути особа (працівник), яка допустила порушення порядку проведення розрахунків безпосередньо при здійсненні розрахункових операцій. Крім того, коли забезпечення виконання вимог, передбачених розділом II Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», є обов`язком відповідних посадових осіб, суб`єктом адміністративного правопорушення можуть бути такі посадові особи. При цьому, слід мати на увазі, що посадові особи можуть бути наділені певними обов`язками як на підставі посадових інструкцій, так i на підставі закону чи іншого нормативно-правового акта.

Санкція ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачає два суб`єкта відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, а саме: особа, яка безпосередньо здійснює розрахункові операції відповідно до своїх функціональних обов`язків, та посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір про співпрацю від 01 лютого 2024 року. У підпункті 1.1 вказаного вище договору вказується про зобов`язання сторін шляхом об`єднання фінансових активів і зусиль спільно діяти з приводу управління та організації роботи торгової точки. (а.с. 17)

Апеляційні доводи про те, що ОСОБА_2 під час складання протоколу стосовно нього не було роз`яснено його процесуальні права, оскільки протокол не містить відмітки про це, - не спростовують законних висновків суду першої інстанції щодо встановлення в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП. Крім того, ОСОБА_2 знайомився з протоколом, скористався правом відмовитися від підпису та отримання протоколу, надав відповідні пояснення на окремому аркуші.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують, та свідчать про намір ОСОБА_2 уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену постанову залишити без змін.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Кропивницької Уляни Миколаївни в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2024 року стосовно ОСОБА_2 залишити - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду О. М. Клок