Справа №345/6611/23
Провадження № 3/345/139/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2024 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця військова частина НОМЕР_2 , громадянина України, за ст. 173, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

22.12.2023 р. близько 09.10 год. в м.Калуш по вул. Тихого, 10, в приміщенні Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

ОСОБА_1 вину у вчиненні дрібного хуліганства визнав. Пояснив, що дійсно матюкався в сторону громадянки ОСОБА_2 в присутності поліцейських. У скоєному розкаюється. Просить суворо не карати.

Дослідивши протокол про адмінправопорушення та додані до них матеріали приходжу до наступних висновків.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченийст.173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Поряд з визнанням своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доводиться:

1)відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 903457 від 22.12.2023року;

2)рапортом старшого інспектора-чергового Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 22.12.2023 року;

3)протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.12.2023 року, яка надійшла від ОСОБА_2 ;

4)письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.7);

5)відеозаписом, який наявний на долученому до протоколу диску.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, слід врахувати особу правопорушника, його майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини справи. Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, виконував обов`язок із захисту Батьківщини, під час відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України. За таких обставин йому слід обрати стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Окрім того відносно ОСОБА_1 на розгляд до суду надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД №578119 від 22.12.2023 року, серії ВАВ №903508 від 23.12.2023 року, серії ВАВ №903508 від 23.12.2023 року. Відповідно до вказаних протоколів у вину ОСОБА_1 ставиться, що: 22.12.2023 року о 18.50 год. в м.Калуш по вул.В.Стуса,32, у приміщенні магазину «Гостинний дім», ОСОБА_1 вчинив відносно ОСОБА_3 домашнє насильство, що виразилось у нецензурній лайці, словесних погрозах фізичною розправою, шарпав за волосся; 23.12.2023 року о 17.11 год., перебуваючи в м.Калуш по вул.Стуса, в супермаркеті «Гостинний дім», ОСОБА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА №407646 від 22.12.2023 року; 23.12.2023 року о 18.32 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у м.Калуш по вул.Стуса, порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА №407646 від 22.12.2023 року, а саме контактував із постраждалою особою ОСОБА_2 . При цьому дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні цього адмінправопорушення. Пояснив, що у них з ОСОБА_2 були романтичні стосунки, вони лише зустрічалися, взаємних прав і обовязків в них не було, у фактичних шлюбних відносинах не перебували. У зазначені в протоколах дату і час між ним та ОСОБА_2 виникали сварки, проте жодного насильства у сім`ї він не вчиняв. Просить закрити провадження у справі в частині цього обвинувачення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно п.3 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 3 вказаного Закону, предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Крім того, згідно із п. 16 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства. Згідно п.1 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Тобто терміновий заборонний припис може бути винесений лише до осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За наслідками розгляду справи належними та допустимими доказами не підтверджено, що ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 були пов`язані спільним побутом в розумінні Закону України «Про запобігання та протидії домашнього насильства», а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП по факту обставин, що викладені у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД №578119 від 22.12.2023 року, серії ВАВ №903508 від 22.12.2023 року, серії ВАВ №903508 від 22.12.2023 року.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

Штраф сплатити за наступними реквізитами: Калуська міська ТГ, отримувач ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ м.Калуш/21081100, код отримувача 37951998, банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), номер рахунку UA0009614, код класифікації доходів бюджету 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету адміністративні штрафи та інші санкції , наявність відомчої ознаки "00" Без деталізації за відомчою ознакою.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави - отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 - судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя