Справа № 158/186/24
Провадження № 3/0158/69/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2024 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Корецька В.В., за участю секретаря Процик Л.В., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , особи заявниці ОСОБА_2 , представника заявниці адвоката Поліщука В.А., розглянувши матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП, -
в с т а н о в и в :
До Ківерцівського районного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №759919 від 08.01.2024 року, ОСОБА_1 , 30.12.2023 року о 17 год. 10 хв., перебуваючи у АДРЕСА_1 , вчинила дрібне хуліганство відносно ОСОБА_2 , що виразилося нецензурною лайкою та погрозою застосування фізичної розправи.
Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнала, вказала, що 30.12.2023 року, до 18 год. 00 хв. перебувала на хрестинах, у смт. Олика, Луцького району Волинської області та повернулася додому близько 19 год., а тому не могла вчинити жодних дій, передбачених ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_2 у зазначений у протоколі час. Крім того вказала, що зазначені дії ОСОБА_2 розцінює як черговий наклеп та просила провадження у даній справі, відносно неї, закрити.
Заявниця ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що 30.12.2023 року, о 17 год. 10 хв. вона направлялася до храму с. Залісоче, Луцького району Волинської області. Рухаючись по вул. Дворецькій, на зустріч їй йшло двоє осіб, одна із яких без будь якої причини почала їй погрожувати фізичною розправою та виражалася нецензурною лайкою. Також зазначила, що по голосі вона впізнала, що це була саме ОСОБА_1 , у якої із нею неприємні, конфліктні відносини.
Допитаний у судовому засіданні працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 показав суду, що зібравши по даному факту відповідно докази (опитавши заявницю, свідків) ним було прийнято рішення про проведення профілактичної бесіди з ОСОБА_1 , оскільки не вбачав у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Однак, із вказівки його керівництва ним було складеного відповідний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
Разом з тим, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен зокрема, показали суду, що 30.12.2023 року, близько 13 год. 00 хв. у смт. Олика, Луцького району Волинської області, у ОСОБА_6 , за місцем проживання, відбулося хрещення дитини, на якому була присутня ОСОБА_1 до 18 год. Після, орієнтовно 18 год. остання разом із ОСОБА_5 пішли додому.
Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суддя зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.
Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.
Дрібним хуліганством є правопорушення, за яке, передбачена адміністративна (дрібне хуліганство) або кримінальна (злісне хуліганство) відповідальність, склад яких є один і той же: хуліганство це порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке передбачає вчинення дій, явно направлених на безпричинне порушення громадського порядку, на протиставлення йому себе, із ігноруванням прав і свобод інших осіб.
Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
На підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано протокол про адміністративне правопорушення, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або іншу подію, письмові пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та свідків.
Однак, жоден з вищевказаних доказів, поза розумним сумнівом, не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
При цьому, факт перебування ОСОБА_7 у іншому місці, в період зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується допитаними у судовому засіданні свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Жодних доказів, які б вказували на нецензурну лайку, погрозу фізичною розправою відносно ОСОБА_2 , яке інкримінується ОСОБА_7 матеріали справи не містять.
Варто також зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №759919 від 08.01.2024 року, та заява ОСОБА_2 , яка, з її слів, в темну пору по голосі впізнала ОСОБА_7 , самі по собі не можуть бути достатніми доказами для доведення вини ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.
Таким чином, будь-яких доказів, які вказували на вину ОСОБА_7 за ознаками правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП, а також підтверджували б наявність в її діях події та складу такого правопорушення матеріали справи не містять.
За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».
У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_7 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що остання 30.12.2023 року о 17 год. 10 хв., перебуваючи у АДРЕСА_1 , вчинила дрібне хуліганство відносно ОСОБА_2 , що виразилося нецензурною лайкою та погрозою застосування фізичної розправи.
При цьому, суд не може виходити за межі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.
На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, вважаю, що у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Керуючись ст. 173, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька