НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/96/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2024 р. селище Нова Ушиця

Суддя Новоушицького районного суду Хмельницької області Олійник А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «АгроАльянс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №161080 від 10 лютого 2024 року 10 лютого 2024 року о 15 год. 40 хв. в будинку АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурними словами та намагався вчинити бійку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останньої, чим порушив п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що попередньо він домовився з колишньою дружиною, що відвідає дитину, яка після розірвання шлюбу проживає разом із нею. Коли він прийшов, ОСОБА_2 відмовилась надати йому дитину. Після чого між ними виникла сварка. Він тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не наносив, а вона його вдарила.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що її колишній чоловік ОСОБА_1 приїхав до неї додому, щоб забрати дитину, проте вона не дозволила, оскільки дитина була хвора і тільки після ванни, тоді він почав на неї кричати, погрожувати, що позбавить її батьківських прав, вона та дитина злякались, дитина плакала. Також зазначила, що раніше колишній чоловік неодноразово шарпав її, трусив, проте вона до поліції не зверталась. Зазначила, що боїться, що ОСОБА_1 викраде в неї дитину і не віддасть.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Відповідно до п.3 ч.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству № 2229-VIII від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд звертає увагу, що вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, визначеними у ст.ст. 269,272 КУпАП, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, що виразилося у висловлювані нецензурною лайкою, намаганням вчинити бійку.

Дослідженні у судовому засіданні докази, зокрема: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 ; письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , письмові пояснення ОСОБА_1 підтверджують лише факт конфлікту 10 лютого 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу побачення з дитиною.

Такі ж обставини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомили у судовому засіданні.

Досліджений у судовому засіданні відеозапис, долучений ОСОБА_2 та здійснений нею відкрито, підтверджує пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що дійсно 10 лютого 2024 року між ними виникла суперечка з приводу виховання їх спільної дитини ОСОБА_4 , під час якої не було встановлено наявної переваги кривдника ОСОБА_1 над жертвою ОСОБА_2 , що спростовує факт вчинення домашнього насильства.

Стосовно аудіозаписів наданих ОСОБА_2 , котрі долучені до матеріалів справи, та проти яких ОСОБА_1 заперечував, суд зазначає наступне.

Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до положень статей 31, 32 Конституції України, статей 270, 306 ЦК України кожному гарантується право на недоторканість особистого життя, право на таємницю телефонних розмов; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За змістом висновку Конституційного Суду України, висловленого у справі № 1-31/2011, рішення від 12 жовтня 2011 року № 12-рп/2011, подані будь-якою фізичною або юридичною особою згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України речі або документи (фактичні дані) не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України, зокрема внаслідок цілеспрямованих дій із застосуванням оперативно-розшукових заходів, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність».

Суду не представлено будь-яких доказів, які б свідчили на випадковість отримання потерпілою звукозаписів її розмови з особою, відносно якої складений протокол, та вбачається, що такий запис виконаний потерпілою цілеспрямовано із застосуванням оперативно-розшукових заходів, що не ґрунтується на наведених вище положеннях Конституції України, а тому у силу слід дійти висновку, що аудіозаписи, отримані з істотним порушенням прав людини та основоположних свобод (здійснена цілеспрямована процесуальна дія особою, яка не уповноважена законом на її проведення та без попереднього дозволу суду), і є очевидно недопустимим доказом.

Сам факт звернення ОСОБА_2 до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства.

Наявність сварок і непорозумінь між особами з приводу виховання чи проживання малолітньої дитини свідчить про існування між ними спору, який вирішується органом опіки та піклування чи судом, однак не підтверджує факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 .

Відтак вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом», а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 276-280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області.

Суддя А. О. Олійник