Єдиний унікальний номер №943/2373/23
Провадження №3/943/93/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи, пільг не має, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

встановив :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_2 09.12.2023 року близько 21 год. 50 хв. за місцем свого проживання в с. Задвір`я, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері гр. ОСОБА_3 , чим вчинив своїми діями домашнє, психологічне насильство.

Правопорушник не з`явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, до початку судового засідання подав до суду заяву з проханням матеріали розглядати у його відсутності, вину визнає повністю та обрати мінімальну міру покарання.

Дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 110552 від 09.12.2023 року, рапортом чергового, заявою та поясненнями гр. ОСОБА_3 , поясненнями правопорушника, іншими матеріалами адміністративної справи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях гр. ОСОБА_2 , наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру відносно своєї матері, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за доцільне застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.17,23,33,40-1,ч.1ст.173-2,221,283-285 КУпАП,

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з гр. ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова