ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 Справа №607/4302/24 Провадження №3/607/2370/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567828, 10 лютого 2024 року близько 00 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці біля магазину «Маркет 23/7» по вул. Ст. Бандери, 76, висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських та Національної Гвардії, чим порушував громадський спокій громадян.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та вказав, що хуліганських дій він не вчиняв та нецензурною лайкою не виражався. Захисник Чапаєва Г.М. підтримала думку ОСОБА_1 та просила закрити справу у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, як притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №567828, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство, яке виразилося у тому, що він перебуваючи в громадському місці висловлювався нецензурними словами.

Справа розглядається в межах пред`явленого обвинувачення, на підставі наданих доказів.

Протокол, є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі відповідної практики ЄСПЛ можна зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст. 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обвинувачення до суду надані протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього:

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, згідно яких не вбачається факту вираження ОСОБА_1 нецензурною лайкою в громадському місці;

- протокол АЗ №135718 від 10 лютого 2024 року; постанову ГБВ №173458 по справі про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2024 року, які не містять жодної інформації, що підлягає доказуванню у даній справі;

- рапорти працівників УПП в Тернопільській області ДПП від 10 лютого 2024 року, проте об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив зазначене у протоколі правопорушення, матеріали справи не містять, тому рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи.

Інших доказів до протоколу не долучено.

За таких обставин, враховуючи приписи ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП, суд вважає не доведеною.

Згідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, у зв`язку з тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не доведена, оскільки матеріали справи, не містять належних та допустимих доказів винуватості останнього у скоєнні правопорушення, суд вважає необхідним провадження в адміністративній справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Cуддя Л. В. Делікатна