КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач Ратнікова В.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.
при секретарі - Уляницькій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Попової Олени Володимирівни на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 04 липня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Попова Олена Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року та закрити провадження у справі.
Також в апеляційній скарзі просила суд про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Зазначала що, враховуючи дату винесення оскаржуваної постанови, апеляційна скарга на вказане судове рішення мала бути подана в строк, встановлений ст. 294 КУпАП, а саме: до 19.06.2024 року.
Вказує на те, що ОСОБА_1 було повідомлено про дату, час і місце судового засідання о 10:05 годині 10.06.2024 року судовою повісткою-повідомленням, яка повинна бути вручена з розрахунком, щоб особа, яка викликається, мала достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, у даному випадку - завчасно.
В матеріалах справи щодо ОСОБА_1 наявна інформація про її зареєстроване місце проживання, при цьому повістка-повідомлення надсилалася також за адресою місця знаходження юридичної особи, де ОСОБА_1 працює.
Зазначає, що обидві повістки повідомлення повернулися до суду з відмітками пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за формою Ф.119 свідчить про те, що повістка-повідомлення, спрямована на адресу місця знаходження юридичної особи, повернулася суду тільки 14.06.2024 року (аркуш матеріалів справи 18), трекінг відправлень АТ «Укрпошта» свідчить про те, що повістка-повідомлення, спрямована на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , повернулася до суду 12.06.2024 року. Отже станом на 10:05 годину 10.06.2024 року в розпорядженні суду була відсутня інформація про повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи с судом з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП.
Зазначає, що станом на 03.07.2024 року копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не вручена.
Враховуючи викладене, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений із поважних причин.
За положенням ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 червня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва була ухвалена оскаржувана постанова.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року була надіслана судом до реєстру 26 червня 2024 року, а оприлюднена в реєстрі 28 червня 2024 року.

В матеріалах справи відсутні докази направлення судом та отримання оскаржуваної постанови апелянтом.

Як вбачається із матеріалів справи, 26 червня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Попова Олена Володимирівна ознайомилася із матеріалами справи та зазначила, що станом на день ознайомлення постанова в матеріалах справи відсутня.

03 липня 2024 року адвокат Корчак Я.О повторно ознайомився із матеріалами справи.

З огляду на зазначені обставини та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску захисником ОСОБА_1 адвокатом Поповою Оленою Володимирівною строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року слід визнати поважними та поновити вказаний строк

Апеляційну скаргу захисник обґрунтовує тим, що ч.2 ст. 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, тлумачення абзацу 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

При цьому пункт 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Вважає, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року в справі № 308/8763/15-а.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 295/31-00-07-02-03 від 23.05.2024 року датою вчинення правопорушення вказано 23.05.2024 року, втім, згідно з актом документальної планової виїзної перевірки Публічного Акціонерного Товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» № 1528/Ж5/31-00-07-02-02-20/23518596 від 23.05.2024 року зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1634 КУпАП, в різні проміжки часу, а саме: за січень 2023 року, за І квартал 2023 року. Зокрема, у абзаці 4 сторінки 84 Акту від 23.05.2024 року зазначено: «Дане порушення виявлено при перевірці наступних документів: податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2019 року (№ від 10.02.2020), за І квартал 2023 року (№ від 28.04.2023), повідомлення щодо допущених помилок у податкових розрахунках за формою 1ДФ, первинних банківських документів», що відповідає пунктам 3 та 4 розділу IV Акту від 23.05.2024 року - висновок. Таким чином, вважає, що 23.05.2024 року є не датою вчинення адміністративного правопорушення, а датою його виявлення.

Зазначає, що аналіз вимог діючого законодавства дає підстави стверджувати, що триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язане з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу і весь час винний безперервно скоює правопорушення у виді невиконання покладених на нього обов`язків. Така позиція щодо застосування норм права викладена в постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року в справі № 804/401/17.

Як вбачається із акту перевірки від 23.05.2024 року, на підставі якого складено протокол № 295/31-00-07-02-03 від 23.05.2024 року, за результатами перевірки було виявлено порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про виплачені доходи за січень 2023 року, за І квартал 2023 року, тобто, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1634 КУпАП, не носить характеру триваючого.

Окрім того зазначає, що матеріали адміністративної справи Святошинського районного суду м. Києва № 759/10855/24 свідчать про те, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, направляючи листом № 1358/5/31-00-07-02-03-05 від 24.05.2024 року до Святошинського районного суду м. Києва для розгляду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , долучило тільки копії 1, 2, 3, 4, 129, 130, 131 (або 7 з 131!) аркушу акту документальної планової виїзної перевірки Публічного Акціонерного Товариства «Науково- виробничий центр «Борщагівський хіміко- фармацевтичний завод» № 1528/Ж5/31-00-07-02-02-20/23518596 від 23.05.2024 року. Отже постає питання, чи було забезпечено судом всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, чи дотримано судом завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України (ст. 1 КУпАП).

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Попова Олена Володимирівна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи апеляційним судом повідомлена, а тому суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП та, накладаючи на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 грн., суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне порушення №295/31-00-07-02-03 від 23.05.2024 року, в акті №1528/Ж5/31-00-07-02-02-20/23518596 від 23.05.2024 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод».

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 163-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неутримання або неперерахування до Бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Згідно положень п. 86.1 ст. 86 Податкового Кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За результатом проведеної документальної планової виїзної перевірки податковим органом були виявленні порушення податкового законодавства, про що відповідно був складений акт перевірки.

Оформлення посадовими особами контролюючих органів результатів документальних перевірок платників податків-юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів щодо дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20серпня 2015 року №727 (далі - Порядок від 20 серпня 2015 року № 727), а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затвердженими наказом Державної фіскальної служби України від 1 червня 2017 року № 396 (далі - Методичні рекомендації від 1 червня 2017 року № 396).

Згідно з Порядком від 20 серпня 2015 року № 727 та Методичними рекомендаціями від 1 червня 2017 року № 396, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Одним із невід`ємних прав платника податків, відповідно до підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України, є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акту перевірки у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.

Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Також, згідно п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного, оскарження відповідно до п.56.17 цієї статті.

Таким чином, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень податкового органу та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №295/31-00-07-02-03, складеного головним державним інспектором Відділу перевірок підприємств інших галузей невиробничої сфери Управління податкового аудиту підприємств невиробничої сфери Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ОСОБА_3 , за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки Публічного Акціонерного Товариства "Науково- виробничий центр "Борщагівський хіміко фармацевтичний завод» (код за СДРПОУ 23518596), податкова адреса: 03134, м. Київ, вул. Миру, буд.17, згідно акту документальної планової виїзної перевірки № 1528/Ж5/31-00-07-02-02-20/23518596 від 23,05.2024 року встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 , головний бухгалтер Публічного Акціонерного Товариства "Науково- виробничий центр "Борщагівський хіміко фармацевтичний завод» (код за ), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) вчинила правопорушення- неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, чим порушено частину 1 статті 1634 КУпАП, підпункти 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168, підпункти а), б) пункту 176.2 статті 176, пункти 1,2, 1.3, 1.4 пункту 16і підрозділу 10 перехідні положення розділу XX Перехідні положення , пункту 51.1 статті 51 та Податкового кодексу України, а саме: не нарахування та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2552,91грн. з нарахованого оподатковуваного доходу за січень 2023 року; не нарахування та не перерахування до бюджету військового збору у розмірі 212,76грн. з нарахованого оподатковуваного доходу за січень 2023 року, подання не в повному обсязі та з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, які призвели до зменшення податкових зобов`язань платника податку за 1 квартал 2023 року (№ від 28.04,2023) за РНОКПП НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , що встановлено за результатами акту документальної планової виїзної перевірки від 23.05.2024 №1528/Ж5/31-00- 07-02-02-20/23518596 .Відповідальність передбачена ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

З висновку акту про результати документальної планової виїзної перевірки вбачається, що за результатами перевірки встановлено порушення ПАТ НВЦ «Борщагівський ХФЗ» а саме:

-пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями); статті 1, статті 4, пункту], статті 3, статті 9, пункту 1 статті 11, статті 12 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями), пунктів 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого у Мін`юсті України 05.06.1995 за№ 168/704 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 864 324 грн.,

-пункту 51.1 статті 51 та підпункту «б» пункту 176.2 статті 176, пункту 119.1 статті 119 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині порушення вимог податкового законодавства щодо подання не в повному обсязі за 4 квартал 2019 року (№ від 10.02.2020) за РНОКПП НОМЕР_5 та з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку які призвели до зменшення податкових зобов`язань платника податку за 1 квартал 2023 року (№ від 28.04.2023) за РНОКПП НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- підпунктів 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині не нарахування та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2 552,91 грн. з нарахованого оподатковуваного доходу за січень 2023 року;

- підпунктів 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, пунктів 1.2, 1.3, 1.4 пункту 16і підрозділу 10 Інші перехідні положення розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині не нарахування та не перерахування до бюджету військового збору у розмірі 212,76 грн. з нарахованого оподатковуваного доходу за січень 2023 року;

-пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, п. 8.1, п. 8.4, п. 8.5 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300, зі змінами та доповненнями, в частині не подання та несвоєчасного подання повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП в кількості 40 штук.

При цьому, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 295/31-00-07-02-03 від 23.05. 2024 року датою вчинення правопорушення вказано 23.05.2024 року, втім згідно з актом документальної планової виїзної перевірки Публічного Акціонерного Товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» № 1528/Ж5/31-00-07-02-02-20/23518596 від 23.05.2024 року зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1634 КУпАП, в різні проміжки часу, а саме: за січень 2023 року, за І квартал 2023 року.

Частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно ст.38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення».

Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року №6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права «триваючими» визначаються правопорушення які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №158/286/17.

Як вбачається з акту перевірки від 23.05.2024 року, на підставі якого складено протокол № 295/31-00-07-02-03 від 23.05.2024 року відносно ОСОБА_1 , порушено порядок утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про виплачені доходи за січень 2023 року, за І квартал 2023 років, тобто, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1634 КУпАП, не носить характеру триваючого.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів апелянта у апеляційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Таким чином, закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-4 КУпАП, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що на момент розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 163-4 КУпАП судом першої інстанції 10 червня 2024 року, минуло більше 3 місяців з дня вчинення правопорушення, тобто закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, то провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Надаючи оцінку дослідженим доказам в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Попової Олени Володимирівни підлягає задоволенню, постанова Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 рокупідлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 163-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Керуючись, ст. ст. 38, ч.7 ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Поповій Олені Володимирівні строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Попової Олени Володимирівни задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-4 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: