№ 3-в/183/32/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Крохмалюк І.П., розглянувши подання заступника начальника відділу № 20 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання заступника начальника відділу № 20 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , посилаючись на те, що постанова суду у відношенні ОСОБА_1 до Сєвєродонецького РВ №1 (Сєвєродонецького МВ) філії ДУ «Центр нробації» в Луганській області надійшла 15.02.2022 року, в цей же день вона була ввита на облік, заведено особову справу та направлено виклик правопорушниці, щодо прибуття до відділу пробації.

ОСОБА_1 було видане направлення для відпрацювання 40 годин громадських робіт, але правопорушниця станом на 24.02.2022 року не відпрацювала у повному обсязі адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт. 24.02.2022 року на території України розпочалися активні бойові дії. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року (із змінами та доповненнями) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» м. Сєвєродонецьк Луганської області тимчасово окуповане, тому всі паперові особові справи засуджених та порушників, у тому числі і справа ОСОБА_2 були втрачені. Напередодні 24.02.2022 року, на виконання доручення директора Державної установи «Центр пробації» від 17.02.2022 року № 2-22/Д (із доповненнями згідно доручення № 3-22/Д від 21.02.2022 року) відбувалась евакуація матеріальних цінностей підрозділів, але особові справи засуджених та порушників не входили до того переліку.

Станом на теперішній час постанова відносно ОСОБА_1 не виконана, зв`язок з порушницею відсутній. Видати повторно направлення для відпрацювання 40 годин громадських робіт порушницею неможливо: відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року (із змінами та доповненнями) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» м. Сєвєродонецьк Луганської області тимчасово окуповане. Перевірити факт проживання порушниці ОСОБА_3 за адресою проживання не виявляється можливим.

Неможливість викликати порушницю та видати направлення на відпрацювання громадських робіт унеможливлює виконання постанови суду.

У вересні 2022 року відділ пробації звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з поданням щодо виконання постанови Сєвєродонецького міського суду від 23.11.2021 року, але постановою суду в задоволенні подання було відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 року (справа № 10-ріг/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи вищезазначене, окремі суди (судді) вважають за можливе до правовідносин, які виникли, застосовувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішення законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років. Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

З моменту набрання постановою законної сили щодо ОСОБА_1 , пройшло більше 3 років.

Відповідно до ст. 304, 305 КУпАГІ контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Низания, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно Розпорядження Верховного Суду від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Сєвєродонецького міського суду Луганської області визначено за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 304, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 80 Кримінального кодексу України, надсилаю матеріали щодо порушниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді 40 годин громадських робіт, накладеного постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.11.2021 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.

Розглянувши зазначене вище подання, суддя приходить до таких висновків.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.11.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт, строком на 40 годин.

Відповідно до ст.ст. 304, 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із кримінальним законодавством та судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Станом на день розгляду справи та набрання постановою законної сили пройшло більше 2 років.

За таких обставин суд приходить до переконання, що подання про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст. 304, 305 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Подання заступника начальника відділу №20 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 задовольнити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.П. Крохмалюк