Справа № 681/982/24
Провадження 3/681/432/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2024 р. м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, місце роботи невідоме, громадянина України,

за ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 668869 (далі-протокол), складеного інспектором СРПП ВПД № 3 Шепетівського РУП Забужком М.В., 19.07.2024 о 00 год. 25 хв. у м. Полонному по вул. Привокзальна, 101, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обставновці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що було зафіксавано на бодікамеру №С212132, №С212133.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи.

Статтею 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Окрім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

У зв`язку з цим суд, на виконання вимог ст. 277 КУпАП, з дотриманням строків розгляду даної справи, здійснює судовий розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 цього Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Отже, згідно вказаних норм закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки і з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Таким чином, підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку безумовно є та обставина, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, та в медичному закладі. Зазначена відмова має бути зафіксована поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч.5 ст.266 КУпАП.

За положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Отже, вирішуючи питання доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вказує на таке.

Під час дослідження адміністративних матеріалів, судом встановлено, що автором протоколу зазначено, що при вчиненні адміністративного правопорушення 19.07.2024, проводилась фіксація на бодікамери №С212132, №С212133. До матеріалів справи в якості доказу вчинення цього правопорушення долучений диск (а.с 7).

Однак, було встановлено, що диск, має тривалість 2 хв. 31 с. (обєм 80,3 МБ) та не відповідає тим обставинам справи, які зазначені у змісті самого протоколу.

04.09.2024 суд направив до відділу поліцейської діяльності № 3 Шепетівського відділу поліції ГУНП України в Хмельницькій області запит за № 4243/24 щодо надання всіх наявних відеоматеріалів відносно повірки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Станом на 18.09.2024 жодної відповіді на вищевказаний запит до суду не надійшло.

Отже, при перегляді відеозапису (диск об`ємом 80,3 МБ, тривалість 2 хв. 31 с., один файл), який долучений до матеріалів справи, судом було встановлено, що на ньому не відображено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. На запитання інспектора останній відповів (відео 00 год. 47 хв.), що він не керує автомобілем взагалі, бо він не має права керування, оскільки посвідчення водія у нього вилучене за несплату аліментів, автомобілем керує дружина. В подальшому, інспектор відразу почав зачитувати ОСОБА_1 його права (відео 00 год. 457 хв.) та повідомив, що буде складений адміністративний протокол за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 126 КУпАП. З даних відео встановлено, що ОСОБА_1 не було озвучено ознаки алкогольного сп`яніння, які, на думку автора протоколу, мали місце, не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Драгер чи у медичному закладі, а також не зафіксовано, що ОСОБА_1 від такого відмовився. Крім того, у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2), що долучений до матеріалів справи, вказано, що ОСОБА_1 відмовився від підпису та у графі свідки огляду зазначено «відеозапис з нагрудної бодікамери №С212132», однак, з відеозапису вбачається, що інспектором поліції акт та направлення на проходження огляду в медичному закладі у присутності ОСОБА_1 не виносився, що є суттєвим та істотним порушенням порядку оформлення матеріалів. Тобто, обставини, що зазначені у протоколі є надуманими.

У розумінні ст.251 КУпАП зазначений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки сам відеозапис не підтверджує вчинення правопорушення, а показання свідків правопорушення (у разі його вчинення) не відбиралися, оскільки до матеріалів справи копії таких показань не надано, посилання на показання свідків в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутні.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Пунктом 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та є не незавершеним, оскільки фіксація встановлених обставин є неповною, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведено належними та допустимими доказами, оскільки відеозапис не підтверджує факту вчинення правопорушення, а протокол серії ААД № 668869 по своїй правовій природі не є беззаперечним доказом вчинення порушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівником поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України, не підтверджена належними та допустимими доказами, у звязку із чим провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись наведеним, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.279, 280 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.А.Горгулько