Справа № 639/1361/24
Провадження № 3/639/685/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В. О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красногорськ Сахалінської області РФ, громадянки України, пенсіонерки, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №217531 від 24.02.2024, який складено стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 №217531 від 24.02.2024 зазначається, що 24 лютого 2024 року приблизно о 19 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 вчинила стосовно своєї невістки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало у перешкоджанні вільному пересуванню, перешкоджанні покинути місце проживання та поїхати до власного місця мешкання, унаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштою за адресою її фактичного проживання, а також шляхом направлення SMS-повідомлення за номером мобільного телефону, який зазначено в матеріалах справи.

14.03.2024 на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла письмова заява потерпілої ОСОБА_2 , в якій вона зазначає, що між нею та її свекрухою ОСОБА_1 немає конфліктів, у тому числі будь-яких ознак домашнього насильства. Потерпіла просить закрити провадження відносно ОСОБА_1 , посилаючись на відсутність події адміністративного правопорушення. Жодних претензій до ОСОБА_1 вона не має, шкоди їй не спричинено. Зазначає, що в подальшому між нею та ОСОБА_1 не виникатиме подібних ситуацій.

Згідно з статтею 268 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою та враховуючи те, що законом передбачено обмежений строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на таке.

Згідно з статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що склад адміністративного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 цього Закону передбачено, що психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

З суб`єктивної сторони домашнє насилля характеризується прямим умислом. Тобто, особа усвідомлює, що її дії протиправні, та передбачає, що в результаті їх здійснення може бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 217531 від 24.02.2024, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 164251 від 24.02.2024, заява ОСОБА_2 до ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 24.02.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 від 24.02.2024, рапорт поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Сірика Д. С. від 24.02.2024, відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.

Разом із цим, надані до суду матеріали не містять доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто відсутні докази на підтвердження об`єктивної сторони вчиненого правопорушення, що не відповідає принципу законності та суперечить вимогам статей 7, 9 КУпАП.

Також недоведеною є суб`єктивна сторона правопорушення, яка характеризується наявністю вини особи у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються поясненнями потерпілої, свідків чи іншими письмовими доказами.

Суд зазначає, що конфлікт, який стався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення особою до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя В. О. Курило