СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/95/24
Провадження №3/547/60/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року смт Семенівка, Полтавська область

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області В.Ф.Харченко, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , особа з інвалідністю 2 групи, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.01.2023, ОСОБА_1 12.01.2024 близько 16 год. 30 хв., в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Вказане діяння кваліфіковане як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1732 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 телефонограмою від 25.01.2024 повідомив, що з протоколом не згоден та не визнає своєї провини у вчиненому.

31.01.2024 під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що вони з дружиною просили ОСОБА_3 того дня відвезти їх у смт Семенівка. Після повернення із селища він задрімав. Крізь сон почув, що у будинку хтось був. Побачив, що у будинку був ОСОБА_3 . ОСОБА_1 сказав йому вийти з дому, і він вийшов. Потім через якийсь час приїхали поліцейські, сказали, що ОСОБА_3 "написав на нього заяву". Не розуміє чому заява була 12 числа, а протокол складено 18 числа.

31.01.2024 потерпіла ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснила, що свідок ОСОБА_3 обмовив її чоловіка, він бажає "посадити" чоловіка. Того дня ОСОБА_3 був у їх будинку. Коли ОСОБА_1 прокинувся і побачив, що у будинку був ОСОБА_3 , її чоловік вигнав з дому ОСОБА_3 . Хвилин через 15 приїхали поліцейські і сказали, що є заява про насильство в сім`ї. Потерпіла сказала, що нічого подібного не було, що їх обмовили, написала про це письмову "відмову". Однак поліцейський все одно склав протокол. Потерпіла не розуміє чому заяву написав той, хто не має стосунку до її сім`ї і стосунків з чоловіком.

Єдиним доказом, який свідчить про діяння, є 2 заяви ОСОБА_3 , якими він повідомив до поліції, що ОСОБА_1 погрожує фізичною розправою своїй дружині ОСОБА_2 , штовхнув її у будинок, тягнув за волосся до будинку.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілої, вважаю, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, у діянні ОСОБА_1 відсутній з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Єдиним доказом, який свідчить про діяння, є 2 заяви ОСОБА_3 від 12.01.2024, якими він повідомив до поліції, що ОСОБА_1 погрожує фізичною розправою своїй дружині ОСОБА_2 , штовхнув її у будинок, тягнув за волосся до будинку.

Будь-які інші документи щодо подій 12.01.2024 не складалися.

Протокол про адміністративне правопорушення чомусь складено 18.01.2024, тобто через 6 днів.

У справі є категорична письмова заява потерпілої від 12.01.2024 про відсутність відповідного діяння. Потерпіла дає послідовні пояснення щодо цього і під час розгляду справи суддею.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи закон зобов`язує тлумачити на її користь.

Ураховуючи встановлені у справі обставини роблю висновок, що упорядником протоколу про адміністративне правопорушення у належний спосіб не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1732 КУпАП, з огляду на відсутність належних і допустимих доказів його вчинення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Частиною другою статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Ураховуючи зазначене, роблю висновок про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, та закриття у зв`язку з цим справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 1732, 245-249, 251, 252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя В.Ф.Харченко