Справа № 699/197/24
Номер провадження № 3/699/159/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , працюючого трактористом СТОВ «АФ «Корсунь», посвідчення водія НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 19.05.2016 орган, що видав 7122, інші дані суду не відомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 13.01.2024 серії ААД № 048475 (далі протокол).

З протоколу вбачається, що 13.01.2024 о 14 год. 30 хв. у смт Стеблів по вул. Польовій водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz 190 д.н.з. НОМЕР_3 , та при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався на зустріч. При ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Зазначено, що водієм порушено вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося.

У протоколі свідками чи потерпілими зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Матеріали справи крім протоколу містять рапорт Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області; схему місця ДТП; роздруківки тестів обох водіїв на виявлення стану алкогольного сп`яніння; копії письмових пояснень водія ОСОБА_1 , а також свідків (пасажирів) ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; копії посвідчень водіїв учасників ДТП, правовстановлюючих документів на автомобілі та страхових полісів; роздруківки фото з місця події.

До початку судового засідання ОСОБА_1 звернувся до суду із письмовими поясненнями, за змістом яких свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та зазначив, що дійсно о 14.30 год 13.01.2024 в смт Стеблів рухався автомобілем Mercedes-Benz по вулиці Польовій у напрямку вулиці Комарова. Наближаючись до перехрестя, він знизив швидкість та почав зупинятися. У той же час водій автомобіля Daewoo Lanos почав повертати з вулиці Комарова на вулицю Польову. Через великі кучі снігу одночасний роз`їзд двох автомобілів був неможливий. Тому ОСОБА_1 вдався до екстреного гальмування, але під снігом була крига, тому автомобілі не зупинилися миттєво. На його думку схема місця ДТП складена з порушеннями і не відповідає місцевості. Оскільки автомобіль під керуванням ОСОБА_1 знаходився безпосередньо поруч із краєм проїзної частини, тому він вважає, що вжив усіх заходів для уникнення ДТП. Указує, що він не порушував п. 13.3 ПДР України, про який зазначено у протоколі. Водночас, на його думку, водій іншого транспортного засобу, який змінив напрямок руху, порушив п. 10.1 ПДР України, що і спричинили зіткнення. Водночас, працівники поліції не взяли до уваги пояснення ОСОБА_1 та склали на нього адміністративний протокол. З урахуванням указаного ОСОБА_1 просить направити матеріали справу на експертизу, викликати в судове засідання поліцейського, що складав протокол та закрити провадження у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, надав пояснення аналогічні письмовим. При цьому, відмовився від підтримання клопотання про призначення експертизи по справі та про виклик поліцейського в судове засідання. Додатково повідомив, що він не має контактних даних іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 . Зазначив, що він їхав зі швидкістю не більше 10 км/год, а про нявність ожеледиці під шаром снігу йому не було відомомо. На узбіччях дороги вулиці Польової, якої він рухався, лежали кучугури снігу, а ширина проїзної частини не дозволяла роз`їхатися двом автмобілям. ОСОБА_1 зазначив, що інший водій - ОСОБА_2 , який рухався зі сторони вулиці Комарова на вул. Польову, мав пропустити його, бо ОСОБА_2 все одно не було куди рухатися після перехрестя вверх по вулиці Польовій через неможливість роз`їзду там двом автомобілям. Однак водій ОСОБА_2 на великій швидкості намагався повернути на вулицю Польову. При цьому після виявлення автомобіля Бондаренка М,А, як перешкоди в русі, водій ОСОБА_2 продовжив свій рух, про що вказано в протоколі. Ну думку ОСОБА_1 водій ОСОБА_2 мав би зупинитися та від`їхати заднім ходом, щоб пропустити автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Також зазначив, що схема ДТП не містить обов`язкових відомостей: даних про назви вулиць, на перехресті яких сталася ДТП, не вказано саме місце зіткнення, відсутні дані про гальмівні шляхи обох учасників, відсутні дані про ширину проїзної частини. Також повідомив, що на схемі неправильно заначено місця розташування транспортних засобів в момент ДТП. На вказані невідповідності ОСОБА_1 вказував працівникам поліції та хотів зазначити ці зауваження в протоколі, однак поліціянти заборонили вносити зауваження та повідомили, що у разі незгоди з даними протоколу чи схеми ДТП ОСОБА_1 може відмовитися підписувати ці документи, а зауваження висловити в суді. Окремо звернув увагу, що він не порушував вимоги пункту 13.3 ПДР України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд дійшов такого.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачено, щоб у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У протоколі дійсно не конкретизовано місце вчинення адміністративного правопорушення. Проте спору про те, де відбулася ДТП не виникає, а вказана обставина не впливає на обсяг вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Положеннями п. 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

При цьому матеріали справи не містять жодних відомостей щодо інтервалу між транспортними засобами на момент виникнення небезпеки та на момент виявлення цієї небезпеки для руху, не містять відомостей про місце зіткнення автомобілів, ширину та якість дорожного покриття, тормозного шляху автомобілів.

Пунктом 1.4 ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За диспозицією ст. 124 КУпАП відповідальність за вчинення ДТП настає лише в разі встановлення факту порушення водієм Правил дорожнього руху.

Відповідно до матеріалів справи під час зустрічного роз`їзду водій ОСОБА_1 порушив вимог п. 13.3 ПДР України, відповідно до якого необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Проте з матеріалів справи не вбачається у чому полягає порушення ОСОБА_1 саме п. 13.3 ПДР України.

Як зазначив ОСОБА_1 він зайняв крайнє праве положення на проїзній частині, тобто вжив усіх заходів для уникнення зіткнення, але через лід на дорозі його автомобіль знесло.

Відомості з матеріалів справи не спростовують ці твердження.

Слід зазначити, що відповідно до положень КУпАП України, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати ані фактичні обставини, ані кваліфікацію, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національною судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Направлений на розгляд суду адміністративний матеріал не містить відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

Таким чином, ураховуючи відсутність допустимих доказів щодо порушення ОСОБА_1 пункту 13.3 ПДР України, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху.

З огляду на викладене відсутні підстави для кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а отже провадження у справі слід закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 283-284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення від 13.01.2024 серії ААД № 048475 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , працюючого трактористом СТОВ «АФ «Корсунь», посвідчення водія НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 19.05.2016 орган, що видав 7122, інші дані суду не відомі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Довести постанову до відома начальнику Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області з метою вирішення питання щодо необхідності проведення службової перевірки чи вжиття інших заходів реагування з приводу неналежного виконання уповноваженими працівниками поліції своїх обов`язків при складанні адміністративного матеріалу та направленні його до суду.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Літвінова Г.М.