Справа №: 343/18/24
Провадження №: 3/343/69/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду адміністративний матеріал, який надійшов від ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, працюючого електрозварювальником в КП "Комунгосп", одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 захисника - адвоката Ільницького Я.І., -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 587425 від 26.12.2023, ОСОБА_1 , 26.12.2023 о 16:36 год в м.Долина на просп. Незалежності, керував автомобілем марки Nissan Sunny д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння очей. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому Законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер 6820», результат позитивний 0,92 проміле, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП , не визнав , суду пояснив, що він 26.12.2023 після роботи керуючи автомобілем поїхав до магазину "Тайстра", що в м.Долина про просп.Незалежності, де мав намір придбати продукти харчування. Зупинивши автомобіль на парковці, він направився у вказаний магазин. Там він зустрів свого знайомого, який запропонував зайти в кафе "Релакс" та випити кави, на що він погодився. Зайшовши в приміщення кафе, знайомий замовив каву і вони стали розмовляти. Через деякий час, знайомив запропонував випити по 50 грам коньяку, на що він також погодився. Через деякий час до знайомого зателефонувала дружина і попросила його іти додому. Вони разом вийшли з кафе і знайомий пішов додому. Оскільки він випив 50 грам коньяку, тому зателефонував до свого знайомого ОСОБА_2 , який проживає в сусідньому будинку від приміщення кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " і попросив , щоб він підійшов і завіз його додому. ОСОБА_3 погодився , але попередив, що прийде на протязі 15-20 хв. Він сівши у свій автомобіль,який стояв на парковці та не заводячи двигун, став його чекати. До нього під`їхав службовий автомобіль працівників поліції і з нього вийшов поліцейський, який попросив надати документи, що він і зробив. Після цього працівник поліції , повідомив що від нього чути запах алкоголю та запропонував пройти освідування. Він продув пристій і поліцейський повідомив, що він перебуває в стані сп`яніння. В подальшому працівниками поліції було складено протокол. Після складення всіх документів, працівники поліції поїхали, а він став чекати ОСОБА_4 , який підійшовши до нього за декілька хвилин, сів за кермо та відвіз його додому. Він не заперечує, що 26.12.2023 вживав спиртне, а саме 50 грам коньяку, однак він не керував транспортним засобом після вживання спиртного, а лише перебував у ньому, чекаючи знайомого, який мав доставити його та автомобіль до його будинку. В останнє судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.23).

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ільницький Я.І. (ордер серії АТ №1059186 а.с.14) в судовому засіданні зазначив, що працівники поліції не долучили до матеріалів адміністративної справи будь які докази, що можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений в протоколі час. Перебування в автомобілі, який не перебуває у русі, навіть у стані алкогольного сп`яніння, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Просив провадження у справі закрити через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що він проживає неподалік приміщення магазину "Тайстра". В цьому ж приміщенні є також кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". 26.12.2023 біля 16.00 год до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_6 та попросив, якщо у нього є можливість, перегнати автомобіль, який знаходиться біля магазину "Тайстра" до нього додому - до будинку АДРЕСА_2 , оскільки він випив спиртне. Він погодився, одна повідомив, що прийде приблизно за 15-20 хвилин, оскільки необхідно одітись. Приблизно через 15 хв він підійшов до стоянки біля магазина та побачив автомобіль ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , двигун якого не працював, біля якого були працівники поліції, а також сам ОСОБА_9 , які розмовляли між собою. Він зайшов в магазин та купивши сигарет, підійшов до автмобіля. В цей час працівників поліції уже не було. Він сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_9 сів на переднє пасажирське крісло. Він відвіз ОСОБА_7 додому на просп.Назалежності 19, та залишивши автомобіль біля вказаного будинку, пішов додому, а ОСОБА_9 пішов до своєї квартири.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,його захисника адвоката Ільницького Я.І., пояснення допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

На встановлення факту вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №587425 від 26.12.2023 в якому викладена суть адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);

- дані тесту на вживання алкоголю, проведеного за допомогою алкотестера газоаналізатора "Драгер-6820" тест №5500, згідно якого його результат о 16:40 год., 26.12.2023 становив 0,92% (а.с.2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.12.2023, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 , ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушена координація рухів, почервоніння очей. Результат огляду становить 0,92% (а.с.3);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , в КНП «Долинська БЛ» від 26.12.2023 (а.с.4);

- оптичний диск з відеозаписом правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП від 26.12.2023 (а.с.9).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ільницький Я.І. заперечили той факт , що ОСОБА_1 26.12.2023 о 16:36 год в м.Долина по просп. Незалежності керував транспортним засобом Nissan Sunny д.н.з. НОМЕР_1 , зазначили, що в матеріалах справи відсутні докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд вважає такі доводи обґрунтованими виходячи з наступного:

Відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з тим, матеріали провадження не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 , керування транспортним засобом, в розумінні визначення поняття керування , передбаченого у вказаних вище нормативно-правових актах.

В судовому засіданні було оглянуто відеофайл з оптичного диску долученого до матеріалів даної адміністративної справи, на яких наявний напис: оптичний диск з відеозаписом відносно " ОСОБА_1 ч.1ст.130 КУпАП від 26.12.2023 року" (а.с.9).

На відеозаписах із нагрудних камер (бодікамер) працівників поліції (відеофайли № 0000000__0013, ) зафіксовано, як працівники поліції підходять до припаркованого автомобіля Nissan Sunny д.н.з. НОМЕР_1 та починають спілкуватися з ОСОБА_1 , який знаходиться за кермом даного автомобіля.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер 6820».

ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд за допомогою приладу «Drager 6820», результат тесту 0.92 ‰.

Однак ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт керування транспортним засобом.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є самекерування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Так, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Під час дослідження відеозапису з відеореєстратора та з нагрудних камер поліцейських, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 26.12.2023 у визначений в протоколі час та місці, не встановлено.

Тобто, позиція сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у зазначений в протоколі час, не спростовується матеріалами справи.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: матеріалів справи та відеозаписів з нагрудних камер поліцейських неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку з чим, він не є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №587425 від 26.12.2023 не може бути визнаним належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечними доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджував вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликав сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Враховуючи викладене, надаючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, а також беручи до уваги те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 26.12.2023, о 16:36 год в м.Долина на просп. Незалежності, керував автомобілем марки Nissan Sunny д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі ст. 62 Конституції України , ч.1 ст.130 КУпАП, постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", керуючись ст.ст. 247,283,284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: В.А. Тураш