Єдиний унікальний номер №943/309/24
Провадження №3/943/250/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українки, проживаючої та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , не працюючої, пільг не має, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

встановив :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_2 24.12.2023 року близько 23 год. 00 хв. за місцем свого постійного спільного проживання в с. Острів, вчинила домашнє насильство, психологічного характеру, відносно своєї матері гр. ОСОБА_3 , чим вчинила своїми діями домашнє, психологічне насильство.

Правопорушниця не з`явилася в судове засідання, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи, до початку судового засідання подала до суду заяву з проханням матеріали розглядати у її відсутності, вину визнає повністю та обрати мінімальну міру покарання.

Дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 898027 від 24.12.2023 року, рапортом чергового, поясненнями гр. ОСОБА_3 , поясненнями правопорушниці, іншими матеріалами адміністративної справи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях гр. ОСОБА_2 , наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру відносно своєї матері, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за доцільне застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.17,23,33,40-1,ч.1ст.173-2,221,283-285 КУпАП, суддя,

постановив :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з гр. ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова