23.02.2024 227/341/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Притуляк С.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Добропільського міськрайонного суду Донецької області на розгляді перебуває адміністративний матеріал для відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 676468 від 14.01.2024 року, 14.01.2024 року о 01:25 годині на а/д Добропілля - Лиман 1км+200м водій ОСОБА_1 керував т/з М-412 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від продуття газоаналізатору Алкотест 6810 відмовився. Медичний огляд на стан сп`яніння пройшов на приймальному відділенні Добропільська ЛІЛ. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснив, що 13.01.2024 року він разом зі своїми друзями вживав алкоголь та вночі вже 14.01.2024 року у них виник намір поїхати в село поруч із містом, але він знаючи, що вже вживав алкоголь подзвонив своєму знайомому ОСОБА_2 та попросив його відвезти їх. За кермом його авто був саме ОСОБА_2 , коли вночі на блок-посту за містом їх зупинили працівники поліції. Працівники поліції запитали кому належить авто, ОСОБА_1 відповів, що йому. Зазначив, що працівники поліції не розібралися в ситуації та не з`ясували хто був за кермом, а хто на пасажирському місці, тому йому як власнику запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Він не заперечував, що перебував в стані алкогольного сп`яніння та без сумнівів пройшов огляд. ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази того, що він керував транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який є знайомим ОСОБА_1 , пояснив суду, що 14.01.2024 року йому вночі зателефонував ОСОБА_1 та попросив відвезти його до села, оскільки він вже вжив алкогольні напої та не може сісти за кермо, на що він погодився. За кермом автомобіля, як стверджує свідок, був саме він, ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні, коли на блок-посту за містом їх зупинили працівники поліції. Як зазначив ОСОБА_2 вже була комендантська година, тому він щоб уникнути проблем пішов з місця події, він був вперше в такій ситуації, тому не знав як себе поводити.

Дослідивши матеріал справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2 ст. 7 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Відповідно до п. 13 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.9а. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№ 1306визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зіст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Так, судом встановлено, що згідно з інформацією, зафіксованою в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 676468 від 14.01.2024 року, 14.01.2024 року о 01:25 годині на а/д Добропілля - Лиман 1км+200м водій ОСОБА_1 керував т/з М-412 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від продуття газоаналізатору Алкотест 6810 відмовився. Медичний огляд на стан сп`яніння пройшов на приймальному відділенні Добропільська ЛІЛ. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини особи.

Так, до матеріалів справи долучено диск із відеофайлом, який був оглянутий в судовому засіданні. На даному відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває в приймальному відділенні Добропільська ЛІЛ та дає свою згоду на проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, в подальшому вдачається, що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем, тобто пройшов вказайний огляд. На даному записі факт зупинки авто працівниками поліції та факт перебування ОСОБА_1 за кермом авто не зафіксовані, взагалі відсутня фіксація з місця події.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив факт того, що ОСОБА_1 за кермом автомобіля не перебував, а сидів на пасажирському сидінні, зауважив, що саме він керував автомобілем.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 676468 від 14.01.2024 року, особою, яка складала протокол зазначено, що водій ОСОБА_1 керував т/з М-412 д.н.з. НОМЕР_1 та є власником вказаного авто. Проте, до матеріалів справи була долучена копія Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на транспортний засіб марки АЗЛК 2140 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого зазначений ОСОБА_3 .

Також суд зазначає, що рапорт працівника поліції, який був долучений до матеріалів справи, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки працівник поліції є зацікавленою особою при розгляді цієї справи.

Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення матеріали справи не містять.

Таким чином, під час розгляду даної справи судом не встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (практика Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08)).

У справі «Barbera, MesseguandJabardov.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, заслухавши надані ОСОБА_1 пояснення у судовому засіданні, допитавши свідка, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі від 14.01.2024 року не були підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом доказами та поясненнями свідка.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, з урахуванням приписів ст. 62 Конституції України, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст.247,283,284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області С.А. Притуляк