Справа №: 148/2587/23
Провадження № 3/148/23/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, раніше притягувалась Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 184 КУпАП до адміністративної відповідальності,

за ст. 184 ч. 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 774876 від 22.11.2023, встановлено, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання, забезпечення необхідних умов проживання своєї доньки ОСОБА_2 , 2017 року народження, які згідно акту умов проживання є незадовільними, у хаті брудно, розкидані речі, неприємний запах, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 ч. 2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала, зауважила що за дитиною слідкує та вона відвідує садочок, щеплення та огляд лікаря забезпечує, дитина не хворіє, дитину не б`є та забезпечує продуктами харчування.

Свідок староста смт. Кирнасівка ОСОБА_3 , у судовому засіданні підтвердила свідчення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та пояснила, що дитина відвідує садочок, дитина чиста та нагодована, сім`я продуктами харчування забезпечена, матір за здоров`ям дитини слідкує, водить до лікаря, насильства до дитини з боку матері не помічалось.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона, умисел.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належних умов життя, належного виховання та належного навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми є бланкетною, тобто, відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які замінюють, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

В Рішенні Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно з нормамистатті 184 КУпАП.

Згідно зіст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У фабулі протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що вина ОСОБА_1 полягає в ухиленні від виконання батьківських обов`язків, щодо виховання та забезпечення необхідних умов проживання, а саме: в хаті брудно, розкидані речі, неприємний запах (а.с.2).

Аналізуючи обставини, викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №774876 від 22.11.2023, та співставляючи їх з диспозицією частини другої статті 184 КУпАП, вбачається невідповідності складу адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі, нормі статті КУпАП, за якою особа притягається до адміністративної відповідальності; не зазначено конкретні дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що свідчать про ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Окрім того, направлений до суду протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівки щодо свідків та потерпілих вказаного правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано акт обстеження умов проживання, в якому зазначено, що сім`я проживає у будинку який належить на праві власності бабусі ОСОБА_4 , має 3 кімнати та перебуває у занедбаному стані, потребує проведення ремонтних робіт. Одна кімната не жила. В будинку тепло, опалення дровами пічне, запас дров достатній. На прибудинковій ділянці розкидане сміття, дрова, іграшки. Сім`я забезпечена продуктами харчування, в холодильнику брудно. В кімнатах брудно . ліжка не застелені, постільна білизна брудна, речі дитини розкидані. В шафі є чистий одяг, хаотично складений. Відсутнє належно облаштоване місце для проведення дозвілля. Дитина проживає в одній кімнаті з матір`ю. Дядько та бабуся проживають в іншій кімнаті. Кухня знаходиться в іншому будинку, в кухні брудно. В кімнатах відчувається неприємний запах. Матір не працевлаштована, має підробітки в селі. Брат матері не працює має інвалідність, живуть на пенсію бабусі та допомогу іншого брата, який проживає в м. Києві. Дитина відвідує заклад дошкільної освіти в смт. Кирнасівка. На момент відвідування сім`ї дитина перебувала вдома, зі слів матері вона хворіє. Дитина гуртки та допоміжні зайняття не відвідує. Наявні засоби для особистої гігієни. (а.с.5).

Як вбачається із акту житло належить на праві приватної власності рідній бабусі, у хаті тепло, сім`я забезпечена дровами та продуктами харчування, дитина забезпечена одягом та взуттям, а час перевірки дитина хворіла та перебувала вдома з матір`ю, ознак застосування фізичного насильства у матеріалах справи не міститься, а тому доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, судом не вбачається.

Батьківські обов`язки передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Зазначені у протоколі ознаки: у хаті брудно, розкидані речі, брудна постільна білизна, неприємний запах не дають підстав кваліфікувати такі дії, як невиконання батьківських обов`язків у розумінні ст. 150 Сімейного кодексу України, що виключає об`єктивну сторону та унеможливлює встановлення форми вини (суб`єктивна сторона), а саме які права та інтереси неповнолітньої дитини порушені (об`єкт правопорушення).

Оскільки обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не розкривають суті правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, то підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності немає.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч.1 та ч.2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене приходжу до стійкого переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 38, 184 ч.2, 221, 245, 247 п.1, 251-252, 268, 283, 287 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі № 148/2587/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КпАП України закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук