ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Юрлагіна Т.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2023 року о 11 годині 37 хвилин у м. Харків, по вул. Генерала Удовіченка, 74, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.1.а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання призначене на 12.02.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив..

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Удовиченко В.А. надійшло клопотання про витребування з УПП в Харківській області підтверджуючих даних про притягнення у 2022-2023 роках ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП, а також доказів, за порушення якого пункту ПДР України працівниками поліції був зупинений автомобіль Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Слід зауважити, що справа про адміністративне правопорушення надійшла в провадження суду 05 січня 2024 року. Приймаючи до уваги, що законом передбачені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення 15 днів (ст. 277 КУпАП) та строки накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), вважаю можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів. При цьому також враховую, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).

Суд зауважує, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи, встановлене ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним. Відкладення розгляду адміністративної справи за клопотанням такої особи не має перешкоджати розгляду справи зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах визначених строків, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, суд враховує, що ОСОБА_1 та його захисник Удовиченко В.А. безумовно були обізнані про розгляд судом складеного відносно ОСОБА_1 адміністративного матеріалу, однак до суду не з`явилися, тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 8 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України", зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року).

Неявка в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, надання останнім заяви про відкладення судового засідання, на думку суду, свідчить про умисне затягування розгляду адміністративного протоколу, з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, враховуючи, що строки передбачені ст. 38 КУпАП спливають.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 602998 від 19.11.2023, рапортом інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Лимаренко В., довідкою згідно облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції», згідно якої ОСОБА_1 право на керування транспортним засобом відповідної категорії не отримував.09.04.2023 у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст.126 КУпАП серії ЕАС № 6802720 за порушення пункту правил 2.1а ПДР, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, відомостей щодо оскарження вищевказаної постанови в УПП в Харківській області ДПП не має. Постанова набрала законної сили; копією постанови (витяг з ІПНП) від 09.04.2023 серії ЕАС № 6802720, відеозаписом з бодікамери 475957.

У диспозиції ч. 2 ст. 126 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час оцінки доводів та аргументів учасників судового процесу суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 602998 від 19.11.2023, рапортом інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Лимаренко В., довідкою згідно облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції», згідно якої ОСОБА_1 право на керування транспортним засобом відповідної категорії не отримував.09.04.2023 у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст.126 КУпАП серії ЕАС № 6802720 за порушення пункту правил 2.1а ПДР, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, відомостей щодо оскарження вищевказаної постанови в УПП в Харківській області ДПП не має. Постанова набрала законної сили; копією постанови (витяг з ІПНП) від 09.04.2023 серії ЕАС № 6802720, відеозаписом з бодікамери 475957.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що на питання поліцейського щодо наявності у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, останній відповів, що не отримував такого права, на питання чи вже притягався до відповідальності, зазначив, що відносно нього вже складалася постанова.

В задоволенні клопотання адвоката Удовиченка В.А. про витребування з УПП в Харківській області підтверджуючих даних про притягнення у 2022-2023 роках ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП суд відмовляє за безпідставністю вимог, при цьому виходить з тих обставин, що суду надано витяг з ІПНП з копією постанови серії ЕАС № 6802720 від 09.04.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджує повторність протягом року вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, при цьому для кваліфікації повторності дій, законодавцем визначено, що враховується вчинення особою протягом року правопорушень, передбачених частинами другою, третьою, четвертою ст. 126 КУпАП, тому посилання захисника на те, що до матеріалів справи не долучені докази про вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративних правопорушень суд не приймає до уваги.

В частині витребування доказів щодо порушення якого пункту ПДР України працівниками поліції був зупинений автомобіль Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.1а ПДР України, що є предметом судового розгляду.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Харківського апеляційного суду від 15.02.2023 у справі № 953/6581/22, Львівського апеляційного суду від 17.03.2023 у справі № 459/3104/22, Київського апеляційного суду від 19.01.2023 у справі № 752/13788/22, Київського апеляційного суду від 23.03.2023 у справі 756/7328/22 зупинка транспортного засобу є компетенцією поліцейського та його дії можуть бути оскаржені в порядку, встановленому законом.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_2 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

Суд вважає, що виявлені факти і зафіксовані в протоколі відображають об`єкт суспільних відносин в сфері правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, оскільки об`єктивна сторона таких правопорушень полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, і об`єктивна сторона такого діяння полягає в активних діях в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.

Складений працівником поліції стосовно ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, винуватість знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенанта поліції Тарабара І. ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Згідно п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", в редакції згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 19.12.2008 року N 18, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 1222, ч. 3 ст. 123 статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 суд керується насамперед вимогами ст. 23 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також, у відповідності до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст. 61 Конституції України).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вищевказане, тяжкість скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю необхідним ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Оплатне вилучення не застосовується в зв`язку із тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не є власником транспортного засобу, що підтверджується довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенанта поліції Тарабара І.

Cтаттею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33-35, 40-1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП і застосувати до нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. (отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0020001 Код класифікації доходів бюджету 21081300) без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня повідомлення про винесення зазначеної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Юрлагіна