23.01.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1100/23
Провадження № 3/533/587/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2023 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Заворотної К.Ю., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; не працює; групи інвалідності не має; на утриманні має неповнолітню дитину 2020 року народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 021224 від 14.11.2023 громадянин ОСОБА_1 28 жовтня 2023 року близько 22 години 46 хвилин ображав громадянина ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою біля будинку АДРЕСА_2 , чим вчинив дрібну хуліганську дію, за що відповідальність передбачена ст. 173 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 у судовому засіданні 20.12.2023 вину свою категорично не визнав. Факт, викладений у протоколі про адміністративне правопорушення заперечував. Наполягав на тому, що якщо дійсно такий факт був, то працівники поліції мали б відібрати пояснення і від нього також у день події 28.10.2023. Проте з невідомих для нього причин працівник поліції склав протокол відносно нього тільки через 15 днів просто на підставі заяви голослівної заяви ОСОБА_2 , покази якого нічим, окрім його власних слів, не підтверджуються.

У судовому засіданні 20.12.2023 було оголошено перерву до 22.01.2024 з метою виклику потерпілого, свідка та працівника поліції для надання пояснень.

Потерпілий ОСОБА_2 , свідок ОСОБА_3 та працівник поліції, що складав протокол про адміністративне правопорушення, на виклик суду не з`явилися.

У судовому засіданні 22.01.2024 ОСОБА_1 підтримував свою версію подій, що у жовтні 2023 року він дійсно приходив до ОСОБА_2 , щоб забрати свою дружину та дитину. Нікого не ображав та нікому не погрожував. Стверджував, що, навпаки, ОСОБА_2 вийшов до нього з палицею та вдарив нею, після чого ОСОБА_1 пішов додому, а через два тижні його було викликано до поліції, повідомлено про наявність заяви відносно нього та складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким він не погодився.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суддя установила таке.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно зі ч. 1, ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст. 254 КУпАП).

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, органом поліції надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 14.11.2023 серії ВАД № 021224, з яким не погодився ОСОБА_1 ;

- рапорт працівника поліції від 28.10.2023, відповідно до якого у ході реагування на повідомлення було встановлено, що до заявника ОСОБА_2 приїхали його знайомі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , у яких на фоні ревнощів через жінку останнього, яка проживає разом зі заявником, виник конфлікт; від заявника відібрано заяву та пояснення, вищевказані громадяни покинули місце події до прибуття працівників поліції, тілесних ушкоджень ніхто не отримав, матеріальних збитків не завдано;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.10.2023, відповідно до якого 28 жовтня 2023 року близько 22 години 46 хвилин громадянин ОСОБА_2 знаходився в своєму будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в цей час через зачинені ворота до подвір`я проник ОСОБА_1 . Після того, як ОСОБА_2 вийшов на подвір`я, - почав висловлюватися в його бік нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою. У цей час за воротами стояв громадянин ОСОБА_3 та також погрожував заявнику. Заявник вказав як на осіб, які вчинили правопорушення, на ОСОБА_1 та ОСОБА_3

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 28.10.2023, у яких наведені ті ж самі обставини, що й у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.

ОСОБА_1 категорично заперечував сам факт події адміністративного правопорушення, а також наголошував на порушенні процедури складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. ст.252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення, у якому крім іншого зазначають відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад). Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Усе наведене має вбачатися з матеріалів справи, переданих на рогляд суду, та ними беззаперечно підтверджуватися.

За протоколом, складеним зі порушенням строку, визначеного ч. 2 ст. 254 КУпАП, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні дрібного хуліганства по відношенню до потерпілого ОСОБА_2 . Таке звинувачення грунтується на заяві та письмових поясненнях самого ОСОБА_2 , який під час судового розгляду матеріалів не з`явився та свої покази не підтвердив.

ОСОБА_1 як під час оформлення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, так і в суді категорично заперечував факт хуліганства.

Отже, єдиним доказом у справі є звинувачення потерпілого та протокол про адміністративне правопорушення, що є явно недостатнім обсягом доказів для безсумнівного та беззаперечного висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Так з досліджених суддею матеріалів вбачається, що учасниками події, що стала підставою для оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, були щонайменше четверо осіб: сам ОСОБА_1 ; потерпілий ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 як особа, на яку також вказав потерпілий; та ОСОБА_4 , через яку ймовірно виник конфлікт.

Зважаючи на той факт, що ОСОБА_1 заперечував свою причетність до правопорушення та винуватість у вчиненні правопорушення, працівник поліції перед тим як скласти протокол про адміністративне правопорушення, не маючи інших доказів, окрім заяви ОСОБА_2 , мав право та обов`язок відібрати пояснення від інших учасників події, усунути розбіжності між прямо протилежними показами двох осіб, особливо зважаючи на збіг значного часу від дати ймовірної події до дати оформлення матеріалів.

Суддя зазначає, що порушення уповноваженою особою, що склала протокол, строку складення протоколу про адміністративне правопорушення (24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП, саме по собі не спростовує ані подію, ані склад адміністративного правопорушення. Але зважаючи на сукупність досліджених суддею матеріалів, у даній конкретній ситуації, зважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини та відсутністю інших доказів, які б змогли переконати суд у тому, що дійсно ОСОБА_1 вчинив дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, суддя уважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів на доведення події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому. Оскільки, ОСОБА_1 заперечував факт вчинення хуліганських дій, а з долучених до матеріалів справи доказів неможливо встановити, що він дійсно вчинив такі дії, то унеможливлюється притягнення останнього до відповідальності за дрібне хуліганство.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини особи.

Як уже зазначалось вище, згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

З урахуванням наведених обставин слід дійти висновку, що матеріали адміністративної справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою. За відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу інкримінованого особі адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 173, п. 1 ч. 1 ст. 247, статями 251-252, 256, 276-279, 280, 283-285, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 23.01.2024.

Суддя В.П. Козир