П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 лютого 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 05 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 05 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму у 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до постанови, - 04.12.2022 о 01 год. 42 хв. в м. Ужгороді по вул. Льва Толстого, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Skoda, р/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт вказує на незаконність винесеної постанови, просить її скасувати, а провадження у справі закрити. Одночасно апелянт порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що він не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи, копію постанови отримав тільки 15 вересня 2023 року.

Апелянт зазначає, що правил дорожнього руху, які б стали підставою для зупинки транспортного засобу, він не порушував. Крім того, працівник поліції неправильно розцінив заперечення апелянта як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Відеозапис не є безперервним, а технічні характеристики засобу фіксації не зазначеноу протоколі, а тому відеозапис слід вважати неналежним доказом.

Апелянт також вказує, що справа була розглянута без його участі, хоча він подавав заяву про відкладення, тому додаткові пояснення подати не зміг. При цьому апелянт послався на окремі судові рішення по іншим справам, які він вважає дотичними до своєї справи.

У судове засідання в апеляційній інстанції призначене на 16.02.2024 року апелянт не з`явився повторно, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Про причини неявки не повідомив.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За цих обставин підстав для відкладення розгляду справи не має.

У попереднє судове засідання в апеляційній інстанції, призначене на 26.01.2024 року, апелянт ОСОБА_1 також не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи з метою надання йому можливості залучити захисника та надати додаткові пояснення, у тому числі залучити свідка (а.с.44).

У наступне судове засідання, призначене на 16.02.2024 року, ОСОБА_1 знову не з`явився, так само не з`явився його захисник, з приводу можливості залучення якого й відкладалася справа минулого разу. Водночас, цього разу ОСОБА_1 надав пояснення до апеляційної скарги та просив допитати свідка ОСОБА_2 .

Подане клопотання про допит свідка апеляційний суд відхиляє як необґрунтоване та безпідставне, оскільки наявність цього свідка не відображено у протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписі події на момент зупинки транспортного засобу. Не допитувався вказаний свідок також в суді першої інстанції.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримано.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді доказах, а саме:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР № 108398 від 04.12.202, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с.1);

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6244688 від 04.12.2022, згідно якої до ОСОБА_1 , застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за адміністративне порушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.4);

- відеозаписі з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, який додано до матеріалів протоколу, та на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я;

-розписці про залишення транспортного засобу на зберіганні (а.с.3).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.12.2022 року серії ДПР № 108398 о 01 год. 42 хв. 04.12.2022 в м. Ужгороді по вул. Льва Толстого, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Skoda, р/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вказав, що від пояснень по суті порушення він відмовляється.

Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Під час складання адміністративного матеріалу застосовувалася відеозйомка, диск додано до матеріалів справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відеозаписом працівників патрульної поліції. Із відеозапису слідує, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місті зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. При цьому працівниками поліції було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Із відеозапису також слідує, що працівники поліції вказують на різкий запах алкоголю у водія, а ОСОБА_1 визнає факт вживання пива.

Наявний відеозапис події правопорушення дає повне уявлення про подію, не має підстав сумніватися у його достовірності.

Дії працівників поліції щодо можливої незаконної зупинки транспортного засобу апелянт не оскаржував. Так само ним не оскаржувалася постанова серії ЕАР № 6244688 від 04.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за керування транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування. Доказів цього в матеріалах справи не має.

По якості приладу апелянт ОСОБА_1 заперечень не висловлював, запитів не робив. Необхідності направлення водія до лікарні не було, оскільки такий відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння взагалі, визнавши факт вживання алкоголю.

На підставі вищенаведеного, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та про наступну відмову від проходження огляду на стан сп`ягніння не спростовано.

Доводи апелянта про те, що йому не було запропоновано можливості пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом події правопорушення.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни оскарженого судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується та під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, оскаржувана постанова місцевого суду є законна та обґрунтована, а отже підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 05 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а винесену щодо нього постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 05 вересня 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.