Справа № 466/2884/24 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/811/840/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності, ОСОБА_1 ,

з участю представника адвоката Дуди І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за 4.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дуди Ірини Петрівни на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2024 року,

встановив :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 ,в дохід держави 605, 60 гривень судового збору на користь держави.

ОСОБА_1 , визнано винним у тому, що він 02.03.2024 року о 10 год. 35 хв. у м.Львові по вул.Панаса Сотника, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗИЛ 130», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП.

На постанову судді представник ОСОБА_1 - адвокат Дуда І.П. подала апеляційну скаргу в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2024 року скасувати оскаржувану постанову та закрити у зв?язку з відсутністю в складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

B обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що 29.04.2024 на електронну адресу Шевченківського районного суду міста Львова адвокатом Дуда І.П. було скеровано клопотання про видачу копії постанови Шевченківського районного суду міста Львова від 23.04.2024, однак така була вручена адвокату Дуді І.П. лише 08.05.2024, що підтверджується її особистим підписом на розписці, яка міститься в матеріалах справи.При цьому примірник постанови на адресу ОСОБА_2 не скеровувався.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що не погоджується із зазначеною постановою у зв?язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 02.03.2024 керував транспортним засобам «ЗИЛ 130», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп?яніння. 3 рапорту лейтенанта поліції від 02.03.2024 вбачається, що перебуваючи у складі екіпажу омега - 602 за адресою Брюховичі вул. Сотника, 1 ними було зупинено Т3 «ЗИЛ 130», д.н.з. НОМЕР_1 через те, що водій керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки.

Зауважує, що відповідальність вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, однак матеріали справи не містять доказів того, що відносно особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення чи відносно водія, який дійсно керував транспортним засобом було винесено постанову про притягнення до відповідальності за порушення п.л.5.1.6. ПДП, яка зобов?язує пасажира користуватися ременем безпеки під час перебування у Т3, чи п.п.2.3.В ПІДР, яка зобов?язує водія не перевозити пасажирів, які не пристебнуті ременями безпеки, що підтверджується відеозаписом (кліп 10). Більше того, з відео 10 вбачається, що самі представники поліції стверджують. Що заводськими налаштуванням не передбачено ременя безпеки в цьому ТЗ. Також, на відео кліп 13 вбачається, що лейтенант поліції ОСОБА_3 , який складав протокол по ч. 1 ст. 130 КУпАП телефонує до представника поліції, який фактично здійснив зупинку Т3 та перепитує, а яка ж дійсно була причина зупинки ТЗ, ( час 10.33.40,10.34.09).

Зазначає, що з відео, яке долучено до матеріалів справи (кліп 4 )(час 10.55.20) вбачається як представник поліції погрожує водію скласти відносно нього протокол про адміністративне правопорушення по ч.1 ст. 130 КУпАП, якщо він не підтвердить, що насправді транспортним засобом керував ОСОБА_1 , який пересів під час зупинки Т3 на місце пасажира, однак так і не отримавши підтвердження цьому повернув посвідчення водія його власнику. Також на відео кліп 2 (час 11.01.00 водій підтверджує, що саме він керував Т3, а не ОСОБА_4 ..

Вказує, що матеріали справи не містять протоколу про адміністративне правопорушення чи постанови про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки.

Зазначає, що від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння апелянт не відмовлявся. Під час складання протоколу висловив незгоду з підозрою поліцейського, оскільки він не повинен був взагалі проходити огляд на стан наркотичного сп?яніння, позаяк не керував транспортним засобом, який було зупинено представниками поліції. Апелянт вказує, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Дуди І.П.,про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №634468 від 02.03.2024 року, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- відеозаписами з нагрудного відеореєстратора №№470321, 470218, якими підтверджуються час та інші обставини вчинення адміністративного правопорушення, та згідно з якими ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі;

- рапортом від 02.03.2024 року, в якому детально викладено причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 .

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Що стосується, аргументів сторони захисту, які були наведені у апеляційні скарзі щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_7 та щодо незаконної зупинки останнього, такі спростовуються і не беруться апеляційним судом до уваги. Зокрема, факт керування особою автомобілем підтверджується рапортом 02.03.2024 року, відеозаписами з нагрудної відеокамери працівників поліції. З таких вбачається, що у момент зупинки ОСОБА_2 виконував функції водія.

Крім того в суді апеляційної інстанції встановлено, що на ОСОБА_1 була винесена ще одна постанова серії ЕНА № 1565841 від 02.03.2024 ( об 11:30:54) (а.с.6) за ст. 126 КУпАП, а саме за те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та порушив п.2.1а ПДР, як особа яка не мала права керувати таким ТЗ і на нього було накладено штраф в сумі 3400 грн. Водій від підпису відмовився, але дана постанова оскаржена не була та вступила в законну силу.

Зазначене вище підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, згідно п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008р., огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015р.

За загальним правилом, огляд на стан сп`яніння проводиться на місці зупинки, однак, як зазначено п. 7 Розділу І цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

За змістом п. п. 6, 7, 8 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд апеляційної інстанції встановив, що з переглянутого відеозапису із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції вбачається те, що інспектор неодноразово пропонував ОСОБА_8 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, так як встановив у нього ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук) поведінка, що не відповідає обстановці. На вказане ОСОБА_2 повідомив, що нічого не вживав, відмовлявся їхати у медичний заклад для проходження огляду .

Окрім цього, інспектор роз`яснював ОСОБА_8 , що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння буде кваліфікована за ст. 130 КУпАП.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що в діях особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_5 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Дуді Ірині Петрівні строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дуди Ірини Петрівни залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2024 рокув справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА