Постанова

Іменем України

18 березня 2024 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 2 Чугуївського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №289922 від 16.02.2024, складеного поліцейським СРПП відділу поліції № 2 Чугуївського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області Янко Д.В., ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення адміністративного правопорушення за наступних обставин:

16.02.2024, о 12 год 03 хв, по вул. Мира, 22 в с. Височинівка Чугуївського району Харківської області, керував належним ОСОБА_2 автомобілем ВАЗ-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому відсутні передбачені конструкцією брудозахисні бризковики, чим порушив п. 31.4.7.е Правил дорожнього руху України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засдіання не з`явився.

Від захисника Браславської О.А. надійшло клопотання про витребування зі Зміївського районного суду Харківської області для огляду у судовому засіданні матеріалів стосовно ОСОБА_1 № 621/201/24 та 621/159/24, з яких, на її думку, вбачається, що стосовно ОСОБА_1 на протязі декількох годин було складено пртокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від керування відсторонений не був, після чого його зупинив інший патруль, при цьому тимчасове посвідчення на право керування транспортними засобами видано не було.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 289922 від 16.02.2024 складено за ч. 4 ст. 121 КУпАП, що не взаємопов`язано з керуванням особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або ж відмовою особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд відхиляє клопотання захисника та дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та захисника Браславської О.А.

Ознайомившись з матеріалами дійшов наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 121 КУпАП відповідальність особи настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідальність особи настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 КУпАП відповідальність особи настає за Керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Пунктом 31.4.7.е Правил дорожнього руху України передбачено відповідальність за відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, брудозахисні фартухи та бризковики.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 289922 від 16.02.2024; постановою протнакладення адміністративного стягнення серії БАВ № 199810 від 06.01.2024 р. за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме, керував автомобілем ВАЗ-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому відсутні передбачені конструкцією брудозахисні бризковики; відеозаписом, який міститься на диску, з якого вбачається, що на автомобілі ВАЗ-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відсутні передбачені конструкцією брудозахисні бризковики; довідкою про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 працівниками поліції не вилучалось (а.с. 1-6)

Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не висловив жодних заперечень щодо відсутності брудозахисних бризковиків. Із відеозапису чітко вбачається, що бризковики задні на автомобілі ВАЗ-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 відсутні (а.с.5).

Досліджені докази узгоджуються між собою та сумніву в суду не викликають.

В п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Оцінивши надані докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою статті 121 КУпАП, за що передбачено відповідальність за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи конкретні обставини правопорушення, підтверджені належними та допустимими доказами, дійшов висновку, що на ОСОБА_1 належить накласти мінімальне стягнення, передбачене санкцією ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, а також, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., які перерахувати на номер рахунку UA0020001, отримувач: ГУК Харківська обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: