Справа № 507/1989/24
Провадження № 3/507/1104/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2024 року смт. Любашівка
Суддя Любашівського районного суду Одеської області Вужиловський Олег Володимирович розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане з 12.07.2005 року, РНОКПП: НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , згідно протоколу серії ААД № 129795 про адміністративне правопорушення, 02 вересня 2024 року о 01 годині 39 хвилин, по вул. Володимира Князя в с. Любашівка Подільського району Одеської області, керував транспортним засобом автомобілем BMW 7401 державний номерний знак НОМЕР_3 та не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу зрозумілим жестом працівника поліції та згодом був зупинений за допомогою проблискових маяків синього та червонного кольору, чим порушив п. 2.4, 8.9 б Правил дорожнього руху.
Також, ОСОБА_1 , згідно протоколу серії ААД № 129794 про адміністративне правопорушення, 02 вересня 2024 року в 00 годин 12 хвилин, по вул. Володимира Князя в с. Любашівка Подільського району Одеської області, керував транспортним засобом автомобілем BMW 7401 державний номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та медичного огляду в Любашівській БЛІЛ відмовився, чим порушив п. 2.4, 8.9 б Правил дорожнього руху.
Крім цього, ОСОБА_1 , згідно протоколу серії ВАД № 107369 про адміністративне правопорушення, 02 вересня 2024 року в 00 годин 11 хвилин, по вул. Володимира Князя в смт. Любашівка Подільського району Одеської області, виражався грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 та погрожував фізичною розправою.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
При цьому, згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд виходить з того, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтованим, тобто зробленим на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєні інкримінованих йому правопорушень не визнав та пояснив, що дійсно 02 вересня 2024 року в нічний час він їхав на автомобілі до своїх батьків, так як йому зателефонувала мати та попросила допомогти підняти батька, який хворий та впав на підлогу. Рухаючись по вул. Володимира Князя в с.Любашівка він почув свист. Він не зрозумів, що його зупиняли і поїхав далі. Через деякий час він почув, що через гучномовець його зупиняють працівники поліції і зупинився. Його доставили у відділ поліції де він мав проходити огляд на стан сп`яніння. Так як йому не пред`явили документи, які підтверджують справність газоаналізатора, то він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Однак, йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні. Він дійсно виражався нецензурною лайкою, так як працівники поліції також виражались нецензурною лайкою на його адресу. Просив закрити провадження по справах про адміністративні правопорушення відносно нього в зв`язку з відсутністю доказів.
Однак, вина ОСОБА_3 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
Свідченнями працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які пояснили, що 02.09.2024 року вони патрулювали в с.Любашівка. Після 24 години, в період комендантського часу вони помітили автомобіль, який рухався по вул. Володимира Князя. ОСОБА_4 вийшов на узбіччя вулиці і подав водію жезлом команду зупинити. Однак, водій продовжив рух. Вони увімкнули проблискові маячки на автомобілі і почали переслідувати вказаний автомобіль. Потім вони в гучномовець декілька разів вимагали у водія здійснити зупинку, після чого він зупинився. Після зупинки автомобіля, було встановлено, що водій може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, так як в нього була нестійка хода та запах алкоголю з рота. Водій було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або в Любашівській лікарні. Водій погодився пройти огляд на стан сп`яніння із допомогою газоаналізатора «Драгер» у відділі поліції. Під час спілкування, водій постійно виражався нецензурною лайкою на адресу працівника поліції ОСОБА_2 . У відділі поліції водій відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» і на нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення.
Із досліджених в судовому засіданні відеозаписах із бодікамери, які перенесені на три DVD диски встановлено, що дійсно 02 вересня 2024 року у нічний час працівники поліції зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . ОСОБА_1 зменшив швидкість, в автомобілі було відкрите вікно. Коли ОСОБА_1 порівнявся з автомобілем поліції, то працівник поліції сказав ОСОБА_1 зупинитись, однак останніх поїхав далі. Після цього, працівники поліції увімкнули проблискові маячки і почали переслідувати автомобіль та висловлювали в гучномовець вимогу про зупинку. ОСОБА_1 зупинився. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в Любашівській БЛІЛ або за допомогою газоаналізатора на місці зупинки. ОСОБА_1 повідомив, що він буде проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора. У відділі поліції ОСОБА_1 було надано документи про перевірку газоаналізатора, з якими він ознайомився, після чого відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Після зупинки та під час перебування у відділі поліції ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції.
Суд не приймає доводи ОСОБА_1 в частині того, що він не бачив, що його зупиняли,а також, що йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, так як вказані доводи повністю спростовуються дослідженими відеозаписами, на яких зафіксовано факт невиконання вимоги про зупинку, а також роз`яснення порядку проходження огляду на стан сп`яніння, в тому числі і в Любашівській БЛІЛ. Вказані свідчення ОСОБА_1 суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за скоєні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладені адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.
За таких обставин суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_5 адміністративне стягнення:
- за ч.1 ст. 122-2 КУпАП - у виді штрафу дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 153 гривні;
- за ст. 173 КУпАП - у виді штрафу в розмірі в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень 00 коп.
Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Згідно ЗУ "Про судовий збір" та ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто в сумі 605 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, ЗУ "Про судовий збір" суддя,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:
- за ч.1 ст. 122-2 КУпАП - у виді штрафу дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 153 гривні;
- за ст. 173 КУпАП - у виді штрафу в розмірі в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто в сумі 605 грн. 60 коп.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Суддя: Вужиловський О.В.