Справа № 642/20/24
Провадження №3/642/114/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 січня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП не встановлено, тимчасово непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 184 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

01.01.2024 приблизно 19.30 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи матір`ю дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на території залізничного вокзалу станції «Харків -Пасажирський» за адресою: м.Харків, пл. Привокзальна, 1, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини ОСОБА_2 допустивши падіння дитини, про, що відомо з повідомлення бригади ШМД №405 від 01.01.2024 №3, своїми діями порушила вимоги ст. 150 СК України та ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства».

Діями ОСОБА_1 вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП.

Факт правопорушення зафіксовано протоколом серія ВАБ № 471160 від 02.01.2024.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 до суду не з`явилася, разом з протоколом надійшла заява останньої про розгляд адміністративного матеріалу без її участі, в якій ОСОБА_1 провину визнала в повній мірі, розкаялась. В поясненнях зазначила, що 01.01.2024 вона зі своєю дитиною приїхали на вокзал, йшли до машини, дитина зачепилася через бордюр та впала. По приїзду додому матір помітила, що донька шкутильгає, після чого вони поїхали в лікарню, де останній надали першу медичну допомогу та відпустили додому.

Дослідивши матеріалами справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно дост.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зіст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннямист.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із санкції ч.1 ст.184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей , тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З системного аналізу норм Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного впливу.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 471160 від 02.01.2024, рапортом, посяненнями та іншими матеріалами справи.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Слід зазначити, що судова дискреція (судовий розсуд) охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Відповідно дост.22КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням..

У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При розгляді вказаної адміністративної справи судом було враховано характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, місце та час вчинення правопорушення, ту обставину, що він усвідомив протиправність такої поведінки та є підстави вважати, що в подальшому не буде скоювати правопорушень, відсутність спричиненої шкоди та обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, а тому суд вважає вчинене правопорушення малозначним.

Беручи до уваги вищезазначене, вважаю, що вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним, внаслідок чого відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а справа відносно неї відповідно до положень ч.1 ст.284КУпАП закриттю, з оголошенням усного зауваження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.22, 33, 184,283,284,285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП не встановлено, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП не встановлено, від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.184КУпАП закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя А.М. Гримайло