ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М. розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , за його участі та участі захисника Вівчара А.Г., за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови районного суду, 10.02.2024 року о 21 годині 04 хвилин ОСОБА_1 керував т.з. «Пежо Партнер» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Лікарняний с. Динівці Чернівецького району Чернівецької області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисник Вівчар А.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова районного суду прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою.

Зазначає, що на відеозаписах не зафіксовано повторного огляду ОСОБА_1 в лікарні на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», враховуючи, що первинний огляд встановив результат «0,25‰», повторний огляд міг встановити нижчий показник, який буде в межах допустимої похибки.

Стверджує, що законодавством України не встановлено допустимого рівня алкоголю в крові, однак згідно ратифікованої Україною Конвенції про дорожній

ЄУНСС: 720/338/24 Головуючий у І інстанції: Павлінчук С.С.

НП: 33/822/314/24 Доповідач: Струбіцька О.М.

рух від 06.11.1968 року встановлено, що рівень алкоголю в крові водія не повинен перевищувати 0,25 ‰.

Вказує, що працівники поліції не встановили явних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , таких ознаки не зафіксовані на відеозаписах.

Зазначає, що у висновку лікаря не вказано часу його складання, та не вказано на підставі якого акту медичного огляду був виданий цей висновок.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Вівчара А.Г., які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог суддя районного суду дотримався в повній мірі при розгляді даної справи.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі та дослідженими судом наступними доказами.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №042432 від 10.02.2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення (а.с.1).

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення обличчя. Огляд проводився приладом «Drager», результат огляду 0,26 ‰ (а.с.4).

У зв`язку із незгодою водія із встановленим результатом, ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вказане підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу від 10.02.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 був направлений до КНП «Новоселицька лікарня» (а.с.3)

Згідно висновку КНП «Новоселицька лікарня» від 10.02.2024 року ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений у відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, розділу 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року за №1552/735.

Вищевказане підтверджуються відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, перевірка на приладі «Drager Alcotest» встановила перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 0,26‰, результат огляду ОСОБА_1 заперечувався, а тому він був доставлений працівниками поліції до лікарні, де було проведено огляд та встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.24).

Передбачених законом підстав для визнання огляду недійсним апеляційний суд не встановив.

Твердження апелянта, що для встановлення допустимого вмісту алкоголю в крові слід враховувати Конвенцію про дорожній рух від 06.11.1968 року, а не законодавство України, є необґрунтованим.

Відповідно п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 р/ № 1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Саме показник який не перевищує 0,2 проміле, є допустимою нормою для водіїв згідно вимог закону.

Похибка приладу «Drager» в 0,04 проміле, на яку посилається захист, в даному випадку ставила б під сумнів результати огляд в 0,24 проміле та нижче.

При первинному огляді на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, результат приладу «Drager» 0,26 проміле.

При огляді в лікарні було встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, результат приладу «Drager» 0,25 проміле, що на відео ним не заперечується, на відеозаписах зафіксовано, що лікар ознайомив ОСОБА_1 з показниками приладу «Drager», з якими ОСОБА_1 погодився.

Показник в 0,26 проміле, показник в 0,25 проміле, не є дозволеною нормою алкоголю в крові навіть із врахуванням можливої похибки в 0,04 проміле.

Твердження апелянта, що при повторному огляді в медичному закладі міг бути встановлений менший показник ніж 0,25 проміле є безпідставним, оскільки на момент керування було встановлено результат в 0,26 проміле, який був підтверджений в медичному закладі.

Той факт, що з плином часу показник алкоголю в крові може зменшитись не спростовує того, що на момент керування автомобілем ОСОБА_1 знаходився в недопустимій межі алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта щодо не встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, у акті огляду вказані ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення обличчя, при спілкуванні ОСОБА_1 вказав, що вживав алкогольні напої, тому у працівників поліції були законні підстави для проведення огляду.

Таким чином, апеляційні доводи захисника ОСОБА_2 щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №042432 від 10.02.2024 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, постанова Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до ст. 33 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Вівчара А.Г. залишити без задоволення, а постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) ( М.П., підпис) (ПІБ)

25.04.2024 року

(дата засвідчення копії)