Справа № 559/3394/24
Номер провадження 3/559/1864/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від ВОНС у Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 від 20.03.2012, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працююча,

за участі захисника адвоката Шевчука В.М.,

представника потерпілої адвоката Рідченко М.В.,

в с т а н о в и л а:

28.08.2024 близько 18:00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, тобто умисно вчинила дії психологічного характеру, а саме: ображала, лаялася нецензурними словами, образливо чіплялася до своєї свекрухи ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 (колишня невістка), будучи заздалегідь повідомленою про час і місце судового розгляду під особистий підпис у протоколі, в судові засідання не з`явилася. Її захисник адвокат Шевчук В.М. просить закрити провадження в справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, бо доказів йому немає. Сам факт звернення сина потерпілої до органів поліції свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства. Це ніщо інше як бажанням «помститися» колишній дружині шляхом психологічного тиску на неї та спонукання до виселення із будинку, де вони проживали багато років однією сім`єю разом з неповнолітнім сином. Пояснення ОСОБА_3 , яке не може братися до уваги, так як він є зацікавленою особою - сином потерпілої. На відеозаписі не зафіксовано факту отримання ОСОБА_2 психологічної шкоди. Враховуючи викладене просить провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 (колишня свекруха, допитана 12.09.2024) є жінкою глибоко похилого віку, яка в судовому засіданні повідомила, що вона має 87 років і вже добре не пам`ятає подій саме 28.08.2024, але ОСОБА_4 це невістка, яка постійно ображає її. Галина кидала в неї черевиком та видерла в неї телефон, розкидала подушки по хаті, Галина ледь не відірвала їй руку, бо так хотіла пошту забрати: принесли пенсію, а та подумала, що це її листи. Згадала, що 28.08.2024 ОСОБА_4 говорила до неї вийти з хати, бо не може на неї дивитися, обзивала її поганими словами та нецензурною лайкою. Пам`ятає, що саме тоді вона назвала її «стара мавпа», щоб скоріше «здохла». Це дуже образило, таке відношення важко стерпіти, вона її морально нищить. Вона і справді стара, але нащо ж так її ображати, називаючи «мавпою», бажаючи смерті та виганяючи з будинку, який вони з чоловіком будували. ОСОБА_4 кожного дня говорить їй, коли вже «здохне». Невістка іноді говорить, що задушить її та виганяє з хати. Все, що вона сама хоче це спокійно померти в своїй хаті, але спокою немає. Підпис в протоколі не пам`ятає, щоб ставила, це не її підпис. Вона вже не може писати нормально чи натискати кнопки в телефоні руки трусяться (в суді розписалась з труднощами). Заяву за неї писав син, але вона її підтримує. Хоче спокою. ОСОБА_4 вчора поїхала з дому до Польщі, але не з самого ранку.

Свідок ОСОБА_3 (син потерпілої, допитаний 12.09.2024) дав показання суду, що ОСОБА_1 це його колишня дружина. 28.08.2024 він прийшов з роботи десь біля 10.00 год., бо працює водієм швидкої допомоги і був з ночі. Його чекала мама в хаті на кухні, щоб поїсти. ОСОБА_5 почала спочатку до нього сваритися, але він вже не реагує. Але тоді вона почала ображати маму і та не витерпіла, та пішла в літню кухню, в неї піднявся тиск і потім він надавав сам їй допомогу. Конфлікт почався через те, що мама викинула сливи, а виявилось, що ОСОБА_5 хотіла пекти пироги з них і у відповідь вона почала проявляти агресію. Вона ображала матір усякими нецензурними словами та ще казала «курва», «стара мавпа». Він спитав у матері чи викликати поліцію, вона сказала, що більше цього не може терпіти. Він викликав поліцію. Підпис в протоколі її, він бачив як працівники поліції давали протокол і вона підписувала. Відносно ОСОБА_4 було винесено припис, щоб вона не спілкувалась з мамою, але вже на другий день знову почалося те саме, ОСОБА_5 далі ображала маму і в його присутності. ЇЇ не можна переговорити, слова вставити не дає, перебиває і ображає. Він справді є позивачем у цивільній справі по виселенню ОСОБА_4 з дому, бо так жити неможливо. Про засідання на 10.09.2024 ОСОБА_5 добре знала ще два тижні тому. Вчора сказала, що на 11.00 год. у неї автобус на Польщу, а в 12.00 год. він її ще бачив тут, на автовокзалі, поряд біля суду. Зараз вже вона поїхала в Польщу.

Свідок ОСОБА_6 (поліцейський, допитаний 13.09.2024) в судовому засіданні дав показання, що 28.08.2024, прибувши за адресою заявника, вийшов заявник ОСОБА_7 та сказав, що відносно його матері вчиняється домашнє насильство. Відносно ОСОБА_1 цього року вже було складено прокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. На підставі його заяви було складено протокол відносно ОСОБА_1 , оскільки вона і надалі вчиняла домашнє насильство відносно потерпілої. Потерпіла ОСОБА_2 підписувала протокол, дана дія зафіксована на бодікамеру. Потерпіла сказала, що її кривдниця ображала нецензурною лайкою і пам`ятає, що повідомила, що та її «старою мавпою» назвала, про неодноразові випадки, коли вона спускалася в погріб, а кривдниця вимикала її світло. Потерпіла надавала усні пояснення, бо була в стані хвилювання і писати не могла, але потім вже поводила себе досить спокійно. Її син ОСОБА_3 писав заяву. Сумнівів, що саме ОСОБА_8 вчинила насильство відносно ОСОБА_9 в нього на місці не було, бо хоч ОСОБА_4 говорила дуже багато і заперечувала вину, але в цьому ж підтвердила, що обзивала, називала потерпілу «мавпою», тому він зрозумів, що потерпіла говорить правду. Свідком був син. Він же з напарником свідками не були і не могли бути в силу особливостей справ про домашнє насильство, що вчиняється вдома без сторонніх, зазвичай. З ОСОБА_10 вже проводилась роз`яснювальна робота, але от знову надійшов виклик, тому винесли ТЗП, щоб обмежити їх спілкування між собою.

Представник потерпілої адвокат Рідченко М.В. просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 . Зазначила, що в матеріалах справи достатньо доказів вчинення ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 домашнього насильства. Допитаний в судовому засіданні працівник поліції підтвердив, що не було сумнівів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства. Вважає, що зі сторони ОСОБА_1 йде виключно маніпуляція оскільки в суді знаходиться позов про її виселення з будинку. Зазначає, що на відеозаписі дослідженому в судовому засіданні ОСОБА_1 підтверджує той факт, що виражалася образливими словами до потерпілої, яка є похилою людиною. Потерпілій морально важко переносити таку поведінку ОСОБА_1 . Тому через таке відношення потерпіла змушена проживати в літній кухні, так як ОСОБА_4 створює нестерпні умови для її проживання в будинку. Потерпіла страждає від такого ставлення колишньої невістки і постійно говорить, що хоче спокійно дожити в своєму будинку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, показання свідків, роблю наступні висновки.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адмінправопорушення серії ВАВ № 601426 від 28.08.2024, заявою ОСОБА_3 та його письмовими пояснення, терміновим заборонним приписом від 28.08.2024 серія АА № 430444, формою оцінки ризиків: рівень небезпеки низький, а також показаннями свідків, допитаних безпосередньо судом: ОСОБА_3 та ОСОБА_11 . Крім того, в судовому засіданні 18.09.2024 досліджено відеозапис з бодікамер поліцейських, що приїжджали на виклик 28.08.2024, яким також підтверджується подія.

Щодо твердження сторони захисту, що немає доказів події домашнього насильства, а показання не брати до уваги, бо свідки зацікавлені, то воно не заслуговує на увагу. Той факт, що саме син потерпілої звертався до поліції не впливає на вирішення справи, бо ситуація виникла внаслідок того, що сама потерпіла є жінкою глибоко похилого віку їй 87 років і вона фізично не може написати заяву, їй складно натискати маленькі кнопки на телефоні, тобто вона самостійно себе захистити не може. Але син спитав її чи викликати поліцію і вона погодилась, підтримала написану ним заяву. Те, що між сторонами існує цивільний спір, не позбавляє людину, яка вважає себе жертвою домашнього насильства, права звертатись до правоохоронних органів за захистом. Манера спілкування колишньої невістки ОСОБА_1 з потерпілою останній очевидно спричиняє страждання: їй складно про це говорити, вона починає сильно хвилюватись, коли згадує, майже плаче, повторюючи одне і теж, що лише хоче дожити спокійно.

Що саме факт образ зі сторони ОСОБА_12 має такий серйозний вплив на життєдіяльність потерпілої свідчить навіть те, що потерпіла не пам`ятає чи підписувала протокол, складений поліцейським, не впізнає свій підпис (який точно поставила сама, бо це зафіксовано на відеозаписі на 45 хв.12 сек. потерпіла підписує протокол і каже: «Я вже не можу розписуватись так, як треба. Вибачте», підпис в протоколі співпадає з її підписом, зробленим у суді), але чітко пам`ятає нецензурну лайку на свою адресу і фразу «стара мавпа» в контексті коли вже «вона здохне» зі сторони ОСОБА_13 . Потерпіла запам`ятала те, що справило на неї найсильніший психологічний негативний ефект.

В судовому засіданні встановлено, що інформація щодо образ, як мінімум словосполученням, «стара мавпа», надана чотирма: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , - співпадає. Тому сумніватись в показаннях конкретно ОСОБА_3 , який був очевидцем, бо він син ОСОБА_18 і є цивільний спір, підстав немає. ОСОБА_19 сказав правду суду.

На відеозаписі під час надання усних пояснень ОСОБА_1 підтверджує факт ображання потерпілої, при чому неодноразово. 03:55 хв. потерпіла розповідає як ОСОБА_1 називає її «мавпа стара», 10:40 хв. ОСОБА_1 розповідає про побутовий конфлікт, що розпочався зі сливок: вона відібрала погані сливи від тих, які можна було використати в пироги, а свекруха їх скинула разом. А потім раптово, в присутності поліцейських, колишня невістка починає ображати потерпілу-колишню свекруху, називаючи її середнім родом: «Але оця людина (показує на потерпілу), вже 88 років на носі, ВОНО САМО НЕ ЖИЛО». О 10:56 год. на адресу свідка ОСОБА_20 . ОСОБА_21 в присутності потерпілої каже також в середньому роді: «Якби було АДВЕКВАТНЕ, ТО НЕ УЛИБАЛОСЬ БИ». На 21:00 хв. ОСОБА_1 підтверджує, що називала потерпілу «мавпа». ОСОБА_21 майже увесь час говорить, спокійно, розмірено, час від часу хреститься, що каже правду, але в цьому потоці мовлення навіть не помічає, як ображає інших і не дає можливості їм говорити, як залучає в конфлікт і проти батька сина неповнолітнього, як вживає слова-конфліктогени, і це в присутності поліцейських та й під час оформлення ними документів. Вона не помічає і логічних помилок у своїх твердженнях. Наприклад, на 41:35 хв. ОСОБА_21 продовжує пояснювати, що вона лише сказала потерпілій, нащо вона згнилі сливи викинула в сливи для пиріжків, після чого додає: «Я до неї більше нічого не казала. Я забралась і пішла. А вона почала і мені дулі тикає, що я дурнувата». Якби ОСОБА_21 справді після спокійно сформульованого риторично-питального речення пішла від ОСОБА_18 , то не могла би бачити подальші дії ОСОБА_18 та описувати їх, а конфлікту не було б. Загалом, така обстановка в будинку дійсно нездорова. З дослідженого відеозапису та історії складання протоколів на ОСОБА_1 , що розглядались Дубенським міськрайонним судом, підтверджується, що з нею неодноразово проводилась відповідна роз`яснювальна робота, в тому числі суддями.

Так, 11.04.2024 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області справу відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП було закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Показання ОСОБА_1 щодо історія їх життя з ОСОБА_15 аналогічні тим, що вона пояснювала поліцейським під відеозапис 28.08.2024, тобто після п`яти місяців спори не припиняються щодо причини розлучення: ОСОБА_21 вказує, що винна свекруха ОСОБА_22 , яка не любить її, а ОСОБА_19 пояснює, що рішення про розлучення він прийняв самостійно. В тому ж засіданні ОСОБА_19 пояснював, що він не вважає себе жертвою домашнього насильства, але з колишньою дружиною неможливо говорити, бо вона не дає сказати слова. Судячи з матеріалів відеозапису, ситуація не змінилась. Хоч судом було роз`яснено положення чинного законодавства щодо домашнього насильства та щодо встановлених у цивілізованому суспільстві правил спілкування і вирішення спорів.

19.08.2024 Дубенським міськрайонним судом було визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно цієї ж потерпілої ОСОБА_2 : 04.08.2024 близько 10.00 год. перша другу ображала, лаяла нецензурними словами, внаслідок чого було завдано шкоди психологічному здоров`ю. ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в протоколі, пояснила, що свекруха вчиняє з нею конфлікти, бо не любить її, чоловік і свекруха конфліктують з нею, бо хочуть вижити з будинку, а вона так вчинила, бо захищала себе. Потерпіла ж ОСОБА_22 пояснювала, що дійсно невістка ображала її нецензурними словами та лаялась. Зрештою, суд знову провів роз`яснювальну роботу і вже оголосив ОСОБА_23 усне зауваження.

Минуло лише 8 днів після останнього судового засідання, як знову ОСОБА_21 ображала і лаяла ОСОБА_24 Усне зауваження суду належного ефекту, вочевидь, не спричинило. Образи і лайка жінки працездатного віку на адресу жінки глибоко похилого віку не є самозахистом. ОСОБА_21 ображала ОСОБА_24 , бо та викинула відібрані сливи для пирога до підгнивших слив. Потерпілій 87 років, вона вже навіть не бачить добре різницю, її руки трясуться, і конфлікту через такий дріб`язок навіть не було б, якби саме ОСОБА_21 не почала ображати ОСОБА_24 нецензурною лайкою та порівняннями, що принижують жінку, яка доживає свій вік. І лінія захисту ОСОБА_12 не змінилась винні інші, бо хочуть вижити її з хати. Однак, в цій ситуації немає нічого від самозахисту, а лише відсутність самоконтролю зі сторони ОСОБА_12 та її неповага до ОСОБА_18 , психологічний тиск на останню.

Тому ОСОБА_21 повинна відповідати за вчинене адміністративне правопорушення.

При призначенні адміністративного стягнення, беру до уваги особу ОСОБА_1 , яка має на утриманні неповнолітнього сина, характер правопорушення по відношенню до людини глибоко похилого віку і за спливом короткого періоду після оголошення усного зауваження судом щодо недопущення подібних дій, відсутність пом`якшуючих чи обтяжуючих вину обставин. Отже, належний виховний вплив на ОСОБА_1 справить стягнення у виді штрафу.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст. 283 - 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і застосувати стягнення у виді 680 (шістсот вісімдесят) гривень штрафу, що підлягає сплаті за реквізитами: отримувач: ГУК у Рівн.обл/Дубен.міс.отг/21081100, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0017509, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

В разі несплати штрафу порушницею в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії постанови, в тому числі через захисника, сума штрафу відповідно ч. 2 ст. 308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненській області.

Суддя Жуковська О.Ю.