ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/330/24

Провадження № 33/4820/229/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маринюка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маринюка С.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 14 січня 2024 року о 23 год 30 хв у місті Славута на вулиці Привокзальній, керував транспортним засобом марки «BMW», державний номерний знак « НОМЕР_1 », не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, у результаті чого здійснив зіткнення з бетонною огорожею.

У результаті зіткнення автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Маринюк С.О. в інтересах ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2024 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та відсутності самої події адміністративного правопорушення.

Уважав, що судом першої інстанції не надано належну правову оцінку доказам та обставинам справи.

Зазначав, що постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню через порушення норм матеріального права, невідповідністю змісту постанови суду фактичним обставинам справи, неврахування обставин, що мають істотне значення, що і призвело до неправильності вирішення справи з наступних підстав, ґрунтуванні постанови на недопустимих доказах протоколі та відеоматеріалах.

Стверджував, що умовою настання відповідальності за ст.124 КУпАП є пошкодження транспортних засобів, тобто, порушення повинно бути настільки істотним, щоб наслідком його стало пошкодження щонайменше двох автомобілів, а не одного і того, яким в даному випадку ОСОБА_1 правомірно володіє на підставі довіреності.

Звертав увагу суду, що в результаті неуважних дій водія був пошкоджений автомобіль, яким він керував, але не створена небезпека іншим учасникам руху. Тому немає порушення п.12.1 ПДР України, оскільки матеріальних збитків власнику бетонної огорожі не завдана, доказів про це поліцейськими не надано, як і не здобуто в процесі судового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно відеозапису з нагрудної камери, поліцейський звертав увагу ОСОБА_1 на те, що бетонна стіна пошкоджена, але тільки словесно, огляд пошкоджень ні самі поліцейські, ні разом з ОСОБА_1 не проводили, навпаки, при розмові по телефону з невідомою особою поліцейський визнає пошкодження лише автомобіля, яким керував ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 пошкодив лише керований ним автомобіль, який хоч і належить сторонній особі, а не водію, жодних інших негативних наслідків не наступило, тому є підстави для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Маринюка С.О. на підтримання доводів, викладених у апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про таке.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України п.п.1.1.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими п.п.1.3.

Згідно із п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджена сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 668050 від 15 січня 2024 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14 січня 2024 року о 23 год 30 хв в м.Славута на вулиці Привокзальна, Шепетівського району, Хмельницької області; рапортом помічника чергового ЧЧ ВнП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 15 січня 2024 року; фото-таблицями; відео-матеріалами з боді камери поліцейських.

Уважаю, що причиною даної ДТП стало порушення ОСОБА_1 п.12.1 Правил дорожнього руху України.

З наданого відеозапису убачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом марки «BMW», державний номерний знак « НОМЕР_1 », їхав зі швидкістю 40-50 км/год, автомобіль занесло, і він став некерованим.

Товариш ОСОБА_1 також повідомляє, про пошкодження ОСОБА_1 транспортного засобу.

Тому посилання на недоведеність перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди спростовується відеозаписом поліцейського.

За таких обставин винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеною та підтверджується належними доказами.

Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд оцінює сукупність доказів з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, що дають підстави для прийняття відповідного судового рішення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, немає.

Інших доказів, які б спростовували вищевикладені висновки суду апеляційної інстанції, не надано.

Так, відповідно до ст.1 завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Маринюка С.О. в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.