ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/2918/22 Головуючий 1 інстанції: Агапов Р.О.
Провадження №33/818/1055/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 лютого 2023 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

На зазначену постанову суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 31 травня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності, 26 липня 2023 року уклав з адвокатом Кундіусом О.Ю. договір про надання правничих послуг, про наявність оскаржуваної постанови повідомив його лише в середині жовтня 2023 року, захисник ознайомився з матеріалами справи 19 жовтня 2023 року та подав апеляційну скаргу 29 жовтня 2023 року, але 06 листопада 2023 року адвокату Кундіусу О.Ю. було відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку та повернуто апеляційну скаргу. Вказав, що є інвалідом 2 групи, 08 березня 2022 року добровільно вступив до лав Збройних Сил України, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . Зазначив, що його зарплатна карта знаходилася у дружини, після блокування державним виконавцем рахунку, вона самостійно, без погодження з ним сплатила штраф та судовий збір.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, вважаю, що підстави для задоволення клопотання відсутні, виходячи з наступного.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисник Кундіус О.Ю., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, ОСОБА_1 згідно до телефонного повідомлення, просив розглядати справу за його відсутності.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за допомогою автоматизованого розподілу справ була розподілена на суддю Люшню А.І. 02 липня 2024 року.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 лютого 2023 року було призначено до розгляду на 14 серпня 2024 року.

Однак, 14 серпня 2024 року судове засідання за клопотанням захисника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні у Жовтневому районному суді м.Харкова, було відкладено на 18 вересня 2024 року.

18 вересня 2024 року захисник ОСОБА_2 повторно подав до Харківського апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з його зайнятістю в інших судових засіданнях у Фрунзенському районному суді м.Харкова, яке не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 просив провести розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності.

За змістом ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто за наявності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням вищезазначеного та за наявності клопотання ОСОБА_1 про проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення без його участі, клопотання про поновлення строку розглянуто за його відсутності.

Конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

У цьому контексті суд також звертає увагу, що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи, яка її подала, та саме вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі та скорішим вирішенням її справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.)

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 лютого 2023 року за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Кундіуса О.Ю., оскільки всі засоби процесуального характеру для реалізації права учасників процесу на участь в судовому засіданні здійсненні в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, закон пов`язує строк внесення апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою отримання постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні 22 лютого 2023 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не був присутнім.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вживав заходи для повідомлення ОСОБА_1 про призначені судові засідання, шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, які згідно довідок Укрпошти поверталися на адресу суду, у зв`язку з закінченням терміну зберігання та відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.13-15, 20).

07 березня 2023 року суду першої інстанції були надані квитанції про сплату штрафу та судового збору в межах строку встановленого ст.307 КУпАП, де платником зазначено ОСОБА_1 (а.с.28).

Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про наявність судового рішення та результат розгляду матеріалу про адміністративне правопорушення.

30 жовтня 2023 року за допомогою поштового зв`язку захисник Кундіус О.Ю. подав апеляційну скаргу на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 лютого 2023 року, в якій містилося клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.37-60).

Постановою Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова 22 лютого 2023 року, повернуто адвокату Кундіусу О.Ю. його апеляційну скаргу, оскільки вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови не можна визнати поважними (а.с.63, 64).

02 лютого 2024 року захисник Кундіус О.Ю. повторно подав апеляційну скаргу на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 лютого 2023 року, в якій містилося клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.67-91).

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року повернуто адвокату Кундіусу О.Ю. апеляційну скаргу на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова 22 лютого 2023 року, оскільки повторне звернення до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді, яке було предметом розгляду судом апеляційної інстанції нормами КУпАП не передбачено (а.с.94).

Постановою Харківського апеляційного суду від 01 липня 2024 року задоволено заяву судді Шабельнікова С.К. про самовідвід, матеріали справи №638/2918/22 (апеляційне провадження №33/818/1055/24) передано керівнику апарату Харківського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілувідповідно до вимог п.2.3.1 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» (а.с.122, 123).

Звернувшись 31 травня 2024 року з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Харкова 22 лютого 2023 року, ОСОБА_1 пропустив десятиденний строк на апеляційне оскарження.

Доказів, які спростовують сплату ОСОБА_1 штрафу та судового збору в межах строку встановленого ст.307 КУпАП, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисником Кундіусом О.Ю. не надано, і матеріали справи їх не містять.

Посилання ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності, перебування на військовій службі, сплату дружиною штрафу та судового збору, є необґрунтованими, оскільки останній не був позбавлений можливості звернутися з апеляційною скаргою, будь яким процесуальним способом, у передбачений законом строк та в подальшому доповнити її.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п.27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Подаючи апеляційну скаргу після пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КУпАП строк, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п.41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява №23436/03).

Твердження ОСОБА_1 про те, що строк на апеляційне оскарження пропущено із поважних причин, не підтверджено відповідними обставинами та належними доказами, клопотання не містить посилання на обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто такими, які не залежать від волевиявлення апелянта, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За вищенаведених обставин підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відсутні, оскільки відсутні поважні причини його пропуску.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 , а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня