Справа № 509/1276/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року смт Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Бочаров А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Міністерства оборони України Південного територіального управління Військової служби правопорядку про притягнення солдата

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , старший механік відділення технічного обслуговування автомобільної техніки,

до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 ч.3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ОД/V/ № 108 від 27 лютого 2024 року зазначено, що з 26 лютого 2024 року по 27 лютого 2024 року старший солдат ОСОБА_1 відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2024 №56/дск був залишений до розрахунку №6 для забезпечення безпосереднього прикриття та противоповітряної оборони інфраструктури та відбиття повітряного нападу противника в якості командира розрахунку.

Під час оголошення загрози застосування російськими військами ударних безпілотників типу «Shahed» старший солдат ОСОБА_1 , старший солдат ОСОБА_2 та солдат ОСОБА_3 26.02.2024 о 20:45 виїхали на заздалегідь визначені позиції для виконання завдань за призначенням. Близько 22:00 після отримання наказу на згортання та повернення до військової частини старший солдат ОСОБА_1 та солдат ОСОБА_3 вирішили випити півтора літри (1.5 л.) вина, вони також запропонували вжити старшому солдату ОСОБА_2 , але той відмовився.

26.02.2024 близько 23:55 ми виїхали на автомобілі «Ford Renger», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до місця дислокації підрозділу, АДРЕСА_2, але були зупинені на блокпосту №7 (поблизу «Промринку 7 км») представниками Національної гвардії України та Військової служби правопорядку.

ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, приймав участь у розпиванні алкогольних напоїв з підлеглими, не вжив заходів щодо відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря КНП «ООМУПЗ» ООР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.02.2024 року за № 000647, таким чином ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 172-20 ч.3 КУпАП

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заперечення, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях, зазначив, що протокол про військове адміністративне правопорушення серії ОД/V/ № 108 від 27 лютого 2024 року жодним чином не підтверджений належними та допустимими доказами, а також складений особою, яка не має повноважень на його складання.

Дослідивши адміністративні матеріали, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому на аркуші 2 протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ОД/V/ № 108 від 27 лютого 2024 року абзац перший упорядник протоколу викладає від себе та про себе. Судом встановлено, що події зв`язані з упорядником протоколу не мають відношення до ОСОБА_1 .

Також в заключній фабулі протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ОД/V/ № 108 від 27 лютого 2024 року, викладеної на аркуші 3 жирним текстом не має жодного посилання на результати огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сам по собі початок складання протоколу з порушенням робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Поряд з цим в матеріалах адміністративної справи відсутні відомості щодо повноважень заступника начальника відділу організації охорони, патрульно - постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах Південного територіального управління Військової служби правопорядку підполковника ОСОБА_4 на складання протоколу про правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та не має жодного свідка інкримінованого йому правопорушення, а сама подія не має великої суспільної небезпеки, не спричинена будь-яка значна шкода цивільним інтересам.

Згідно ст. 255 КУпАП протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків ст. 172-20.

Судом встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 не проходить службу під час зборів, а проходить військову службу за мобілізацією згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 року.

Проходження зборів регулюється ст. 29 (Проходження зборів військовозобов`язаними та резервістами) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (зі змінами). Виходячи з аналізу наведених норм протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-20 в умовах особливого періоду має право складати командир військової частини (п. 14 ст. 255 КУпАП) або уповноважена на те посадова особа визначена наказом командира (начальника).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому, кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Європейський суд з прав людини сформулював доктрину «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

При викладених обставинах, суд розглядає адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за наявними доказами по справі.

Будь-які інші докази, які б спростовували наведені пояснення ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, вважаю, що адміністративний протокол складений неправомірно, особою яка не наділена повноваженнями на його складання тягне за собою визнання його в купі з іншими матеріалами неналежним доказом.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 36, 38, 172-20, 245, 247, 251, 255, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: А.І. Бочаров