ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст. 204-1 ч.2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч.2 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 грн.

Згідно постанови суду, 13.01.2023 р. о 12.30 год. ОСОБА_1 , діючи у складі групи осіб, спільно із громадянином ОСОБА_2 вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, у зв`язку з чим був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний пост», у контрольованому прикордонному районі на напрямку 0107/06 прикордонного знаку, на відстані 25000 метрів від лінії державного кордону, на території Сокирянської ОТГ Дністровського району Чернівецької області. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись в цим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказував, що складений щодо нього протокол є неналежним письмовим ЄУНСС 722/139/24 НП 33/822/125/24 головуючий у 1 інстанції Унгурян С.В.

доказом, оскільки складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, в ньому не конкретизовано місце вчинення інкримінованого йому діяння, не зазначено координати, де нібито він мав здійснити спробу перетину державного кордону. Вважає, що в протоколі не конкретизовано та не розкрито об`єктивну сторону правопорушення.

Також до матеріалів справи не додано схему із зазначенням координат з прив`язкою до місцевості, можливого маршруту та місця перетину кордону. Немає фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших доказів, які б вказували на його умисел на перетин кордону в такий спосіб.

Стверджує, що його перебування за 25000 метрів від державного кордону не свідчить про його намір незаконно його перетинати.

Звертає увагу, що згідно витягу з наказу Мінекономіки він є заброньованим військовозобов`язаним до 13.05.2024 року, оскільки є працівником Криворізької ТЕС. Після зупинки на блок-посту він та його напарник повідомляли, що вони їдуть в с. Чудей Чернівецького району Чернівецької області з метою купівлі автомобіля. При цьому вони повідомили прізвище продавця та його адресу.

Вказував, що при його огляді та його напарника не було виявлено будь-яких речей та документів, в тому числі і заборонених, крім паспорта громадянина України.

Апелянт також вказував, що суд першої інстанції не повідомив його в належний спосіб про дату та місце розгляду справи, всупереч вимогам КУпАП йому не надіслали копію постанови

На думку апелянта оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки ніякого правопорушення він не вчиняв і жодних доказів його винуватості у справі немає.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив розглянути справу за його відсутності у зв`язку з значною відстанню від місця його проживання та розташування суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином не були дотримані.

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

На обґрунтування своїх висновків про винуватість ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП, районний суд зіслався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) з персоналу ОСОБА_3 .

Однак, досліджуючи матеріали справи в апеляційній інстанції, суд вважає, що наявні докази є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 130817 від 13 січня 2024 року вбачається, що 13 січня 2024 року о 12.30 год., ОСОБА_1 був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний пост» у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №0107/06 на відстані 25000 метрів від лінії державного кордону, на території Сокирянської ОТГ Дністровського району Чернівецької області, в складі групи осіб, спільно з громадянином ОСОБА_2 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, через державний кордон України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (а.с.1).

Вказані норми містять загальні поняття та є бланкетними і відсилають до спеціальних норм підзаконних нормативно-правових актів, що передбачають порядок перетинання державного кордону України.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 інкримінується порушення ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», однак не вказано, які саме положення порядку перетинання державного кордону порушено ОСОБА_1 та які конкретні дії ним вчинено в порушення цих статей.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування відділу прикордонної служби, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину, в матеріалах справи не міститься.

Приймаючи рішення, районний суд залишив поза увагою, що із протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не вбачається, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив незаконну спробу перетину державного кордону.

Той факт, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками прикордонної служби на автодорозі, яка сполучає населені пункти території України, на відстані 25 км від лінії державного кордону України, сам по собі не свідчить про його намір незаконно перетнути кордон України.

Так, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він, спільно з ОСОБА_2 прямував з Дніпропетровської області в Чернівецьку область з метою придбання транспортного засобу. Під час зупинки на блок посту та з`ясування обставин в`їзду в сторону державного кордону, вони не змогли підтвердити своєї мети в`їзду в контрольований прикордонний район (а.с.2).

З фото копії скріншоту додатку «Дія» вбачається, що ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, 24.01.2024 року став власником автомобіля «AUDI A8» державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.19).

Вказані доводи свідчать про правдивість показань ОСОБА_1 про справжні підстави в`їзду в контрольований прикордонний район для купівлі транспортного засобу.

А тому, вважаю, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

А тому, доводи апеляційної скарги є обґрунтовані, а постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, згідно п.1. ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя