Провадження №: 3/336/5107/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, який працює у ТОВ «Комфор» на посаді водія, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.07.2024 серії ААД № 8174570, 19.07.2024 об 11 год. 38 хв. у м. Запоріжжі, вул. Спартака Маковського, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ, днз НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався в безпеці, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, чим порушив п. 10.9 ПДР, та скоїв наїзд на перешкоду, а саме кіоск. В результаті ДТП кіоск механічно пошкоджено, завдано матеріальні збитки, травмованих немає.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину заперечив. Пояснив, що дійсно був у вказані у протоколі час та місці, розвантажував товар (матраци) у ТОВ «Комфор». Проте учасником будь-якого ДТП не був. Розвантажив товар та поїхав. Наприкінці дня йому зателефонував адміністратор магазину та повідомив, що він, нібито, скоїв зіткнення із кіоском. Через пару днів його опитали працівники поліції, оглянули транспортний засіб, який не мав будь-яких пошкоджень .

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила суду, що вона є власницею кіоска, очевидцем події не була. На місце події виїжджав її чоловік, ОСОБА_4 , якого вона просить допитати як свідка.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що йому зателефонував адміністратор ринку та сказав, що автомобіль в`їхав у їх кіоск. Кіоск був закритий, того дня ніхто в ньому не працював. На ринку він разом з працівниками поліції пішов до магазину АТБ, де оглянули відеозапис з камери відеоспостереження. На відеозапису було видно машину Газель, що привозила матраци із відповідним написом на будці. тобто, транспортний засіб належить ТОВ «Комфор». Однак відеозапис на руки ні йому, ні поліцейським не видали. Пояснив, що кіоск отримав суттєві пошкодження, його довелося ставити на місце краном.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши надані докази, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з приписами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: …юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У пункті 4.1 вказаного Рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст.6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). Вказані Вказані стандарти поширюються і на справи, передбачені ст. 124 КУпАП, зокрема огляду на санкцію у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, яке Європейським Судом визнається кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року). Отже, ця справа підпадає під регулювання Конвенції.

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складову презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі, або ж на потерпілого (за аналогію у кримінальних провадженнях у формі приватного обвинувачення) та не може перекладатися на суд, адже у такому разі суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

За правовою позицією, що викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с. 4), свою вину у вчиненні ДТП він заперечував, надавши поліцейському пояснення, які аналогічні його показанням в судовому засіданні.

Однак посадова особа, яка склала протокол, вказані пояснення не перевірила та не зібрала будь-яких доказів на їх спростування.

Зокрема, до матеріалів справи не долучені письмові пояснення очевидців ДТП, яка сталася в денний час доби у людному місці, не надано відеозапису із камери відеоспостерження магазину АТБ, який бачив свідок ОСОБА_4 , та камер, що могли бути на території ринку, тощо. Фотознімками, що містяться у матеріалах справи, не зафіксовано наявність видимих пошкоджень транспортного засобу ГАЗ.

Потерпіла, якій судом було роз`яснено її права, будь-яких клопотань, направлених на збір доказів, чи спростування позиції особи, яка притягається до відповідальності, не заявляла.

Отже, зібрані по справі докази не спростовують версію ОСОБА_1 , а тому його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не є доведеною відповідно до стандарту «поза розумним сумнівом».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому суддя роз`яснює потерпілій право, у разі завдання їй матеріальної шкоди джерелом підвищеної небезпеки, звернутися до суду в порядку цивільного судочинства із позовом про відшкодування такої шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити в зв`язку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення в діяннях особи.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року