Справа 229/621/24
Номер провадження 3/229/460/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Ірини Ленкевич про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 , командира механізованої роти, за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом № 3/23 від 19 січня 2024 р., в період з 30.11.2023 до 12.01.2024 командир механізованої роти військової частини НОМЕР_2 молодший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, перебуваючи в районі населеного пункту АДРЕСА_3, на території тимчасового розташування підрозділу, неналежним чином виконував свої обов`язки щодо виховання військовослужбовців сержантського (старшинського) складу. Не проводив з ними індивідуально-виховну роботу, суворого стеження за особовим складом, внаслідок чого підлеглі йому військовослужбовці грубо порушили військову дисципліну,що полягало в такому. За адресою: АДРЕСА_2 , під час спільного вживання алкогольних напоїв, між військовослужбовцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла сварка, яка в подальшому переросла в бійку. Після чого ОСОБА_2 вийшов в сусідню кімнату, взяв ввірену йому зброю, автомат АК 74 НОМЕР_4, та здійснив не менше семи пострілів в область тулуба солдата ОСОБА_3 , який від отриманих поранень загинув на місці. Таким чином внаслідок недбалого ставлення до виконання своїх обов`язків командиром роти має місце небойова загибель військовослужбовця Збройних сил України.

З 30.11.2023 ОСОБА_1 призначений на посаду командира роти та на момент вчинення правопорушення та на даний час є військовою службовою особою, в розуміні примітки до ст. 172-13 КУпАП.

Таким чином, молодший лейтенант ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до військової служби допустив порушення вимог Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України" та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо підтримання військової дисципліни та притягнення підлеглого військовослужбовця до відповідальності, отже допустив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

В протоколі зазначено, що молодший лейтенант ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у визначеному правопорушенні також не визнав.

Надав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з огляду на таке:

- протокол №3/23 від 19.01.2024 не містить місце та час вчинення адміністративного правопорушення, що є порушенням норм ч. 1 ст. 256 КУпАП. Прокурором протокол складено з порушенням 24-годинного строку, передбаченого ст. 254 КУпАП;

- прокурором при складанні протоколу не було належним чином встановлено обставини справи та внесено в протокол відомості, що не підтверджені доказами, що є порушенням вимог ст.ст. 7, 251 КУпАП. 12.01.2024, коли відбулася подія, вказана в протоколі, ОСОБА_1 перебував в населеному пункті Часів Яр Донецької області та здійснював командування діями механізованої роти військової частини НОМЕР_2 в ході бойових дій. Водночас до протоколу не долучено доказів, які підтверджували перебування ОСОБА_4 в районі н.п. Дружківка в день події;

- до протоколу не долучено доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_4 не проводив з особовим складом індівідуально-виховну роботу або не вживав інших передбачених Статутами ЗСУ заходів підтримання військової дисципліни;

- прокурором, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не з`ясовано роль та місце інших військових службових осіб у події, що сталася. Зокрема, не встановлювалося, що 12.01.2024 безпосередній контроль в н.п. Дружкіівка за особовим складом з числа екіпажів бойових машин, не задіяних у виконанні бойових завдань, до яких належали молодший сержант ОСОБА_2 та солдат ОСОБА_3 , мав здійснюватись заступником командира механізованої роти військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_5 , який того ж дня не з`явився з відрядження, з якого мав повернутись разом із солдатом ОСОБА_3 ;

- протокол не містить відомостей, які б безумовно підтверджували наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю ОСОБА_1 та подією, що сталася. Також, не наведено обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_4 , з урахуванням покладених на нього обов`язків та поточної обстановки, об`єктивно міг та повинен був передбачати настання події, що сталася, та її наслідки;

- протоколом не встановлено належним чином факту вчинення ОСОБА_1 дій або бездіяльності, що містять склад військового адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

Просить закрити провадження у справі через відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Дослідивши матеріали, які надійшли до суду, суд приходить до висновку, що ця справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з таких підстав.

Виходячи з обставин, які зазначені в протоколі №3/23, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, "недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах дії правового режиму "воєнний стан",

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Подія правопорушення пов`язана з відбуттям певного явища, тобто факту правопорушення. Така подія може бути обумовлена як усвідомленими діяннями, так і не залежати від волі і бажання особи.

Водночас відсутність факту правопорушення автоматично означає і відсутність складу правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у статті КУпАП та нормам інших законів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених законодавством України протиправних дій.

Частина 2 ст. 172-15КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду. Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у вчиненні таких дій, як недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду. Диспозиція статті 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення, як військова службова особа.

У зв`язку з відсутністю в КУпАП тлумачення поняття «недбале ставлення до військової служби», для вирішення даних спірних правовідносин суд застосовує аналогію закону.

Згідно зі ст. 425 КК України, а саме коментарю до неї - недбале ставлення до військової служби полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Під невиконанням обов`язків розуміють невиконання дій, які входять у коло службових обов`язків, під неналежним виконанням нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

Відповідно до Примітки 1 ст.172-13 КУпАП та Примітки 1 ст. 425 КК України під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Згідно п.7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

В протоколі №3/23 від 19.01.2023 р. склад правопорушення вчиненого ОСОБА_1 полягає в неналежному виконанні своїх службових обов`язків щодо виховання військовослужбовців сержантського (старшинського) складу. ОСОБА_1 не проводив з ними індівідуально-виховну роботу, повинен був суворо стежити за особовим складом, внаслідок чого підлеглі йому військовослужбовці грубо порушили військову дисципліну, що призвело до умисного вбивства військовослужбовцем ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_3 .

Водночас, зі службової характеристики, яка надана командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_6 , вбачається, що за час проходження військової служби ОСОБА_1 зарекомендував себе добре. Займаній посаді відповідає. Характеризується, як старанний і підготовлений офіцер, на задовільному рівні підтримує особовий склад роти, озброєння, бойову та іншу техніку в постійній бойовій готовності, знає тактику дій роти в різних видах бою, вміло управляє вогнем і підрозділами роти під час навчань і в бою. Постійно вдосконалює свої знання, подає підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку. На належному рівні організовує розміщення особового складу в польових умовах. Підтримує внутрішній порядок і дисципліну в роті. Своєчасно приймає рішення на бій (дій), ставить завдання підпорядкованим (доданим) підрозділам, організовує взаємодію, управління та всебічне забезпечення, а також організовує безпосередню підготовку підрозділів до бою (дії). Вміло керує ними, наполегливо домагаючись виконання поставлених завдань. Нагороджений відзнакою "За взірцевість у військовій службі" та нагрудним знаком Головнокомандувача ЗСУ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

ОСОБА_1 пояснив, що 12.01.2024, коли відбулася подія, вказана в протоколі, він перебував в населеному пункті Часів Яр Донецької області та здійснював командування діями механізованої роти військової частини НОМЕР_2 в ході бойових дій. До його обов`язків належить безпосереднє управління боєм, роботою з особовим складом займаються заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення ОСОБА_7 та головний сержант роти ОСОБА_8 , які перевіряють особовий склад на предмет вживання алкогольних напоїв.

Долучив до матеріалів справи витяг з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 інв. №143 дск від 01.01.2024 з якого вбачається, що відповідно бойового розпорядження командира 42 омбр №163дск від 12.01.2024, та відповідно до бойового розпорядження командира 214 оСпб №121дск від 12.01.2024 ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь у бойових діях та виконував бойові завдання в районі населеного пункту Часів Яр Бахмутського району Донецької області.

Докази, які підтверджують перебування ОСОБА_4 в районі н.п. Дружківка в день події, відсутні .

Не спростовано матеріалами, долученими до адмінпротоколу, ствердження ОСОБА_4 , що 12.01.2024 безпосередній контроль в н. п. Дружківка за особовим складом з числа екіпажів бойових машин, не задіяних у виконанні бойових завдань, мав здійснювати заступник командира роти ст. лейтенант ОСОБА_5 .

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про іншу версію події, яка відбулася 12.01.2024, ніж зазначена особою, яка притягається до відповідальності.

З долучених до протоколу матеріалів, не вбачається вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, а лише підтверджуються обставини кримінального правопорушення, вчиненного одним військовослужбовцем відносно іншого.

Кримінальне правопорушеня, що вчинив ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , не може бути підставою для притягнення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.4 Розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329 у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення №3/23 від 19.01.2024 року не конкретизовано місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення, суть правопорушененя викладена з протиріччами, не доведено неналеже виконання ОСОБА_1 обов`язків, щодо виховання військовослужбовців, не проведення з ними індівідуально-виховної роботи, не встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю ОСОБА_1 та подією, що сталася, а також, не наведено обставин, які б вказували на те, що молодший лейтенант ОСОБА_1 з урахуванням покладених на нього обов`язків та поточної обстановки об`єктивно міг та повинен був передбачити настання події, що сталася, та її наслідки.

А отже не повно розкрита суть адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам ч.1 ст. 256 КУпАП та п. 4 Розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року і не дає змогу суду достовірно та повно встановити обставини вчинення правопорушення.

Суддя вважає, що вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява F7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні кримінальному обвинуваченню у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 , правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП посадовою особою, що склала протокол не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.172-15,221,245,247-249,284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Л. Панова