Номер провадження: 33/813/428/24
Номер справи місцевого суду: 523/5783/23
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Кіхтенко Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Берлізова Є.В. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову Суворовського районного суду м. Одесивід 14.12.2023 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ФОП, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення ААД № 427283) у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №426912) у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 , визначено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 20.03.2023 р. капітаном поліції Коваленко А.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 427283 про те, що 20.03.2023р о 12 год.03 хв. в м. Одесі по вул. Семена Палія, 86, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Цим порушив п.2.5 ПДР, відмову зафіксовано на портативний відеореєстратор № 471324, 474491. Дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

23.05.2023 року старшим лейтенантом поліції Змієвською А.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 426912 про те, що 23.05.2023р о 00год.01хв. в м.Одесі по вул. Сахарова, 36, ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI S6 державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проходити відмовився у медичному закладі у присутності двох свідків, про що свідчить висновок лікаря від 23.05.2023 року № 000921. Цим порушив п.2.5 ПДР, відмову зафіксовано на портативний відеореєстратор № 470615. Дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі адвокат Берлізов Є.В. зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- у працівників поліції до нього упереджене ставлення, оскільки раніше відносно нього складали протокол про адміністративне правопорушення;

- ОСОБА_1 не керував транспортним засобом;

- належним чином ОСОБА_1 не роз`яснили його права, вважає, що працівники поліції його спровокували на відмову від проходження обстеження на стан сп`яніння, оскільки він з самого початку погодився на проведення огляду;

- не зрозуміло, як працівники поліції виявили у нього ознаки сп`яніння, огляд проводили формально;

- порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема відеозаписами не підтверджується фіксування ознак будь-якого сп`яніння, перевірки стану зіниць, стійкості ходи;

- матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, а автомобіль затримано;

- відеозаписами підтверджується факт прибуття ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження медичного огляду, здав аналіз сечу. Протягом двох годин ОСОБА_1 намагався здати ще аналіз, але фізично не зміг. Однак, ні інспектор, ні медичні працівники не запропонували ОСОБА_1 здати для дослідження кров, чим грубо порушили порядок медичного огляду, передбачений Інструкцією.

Посилаючись на наведені доводи, адвокат Берлізов Є.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційна скарга адвоката містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, яку адвокат обґрунтовує тим, що 14.12.2023 року в судовому засіданні участі не приймав, а повний текст оскаржуваної постанови адвокат отримав на електрону пошту лише 20.12.2023 року та 26.12.2023 року звернувся із апеляційною скаргою.

На підставі цього, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив, однак участь в апеляційному розгляді приймає його захисник адвокат Кіхтенко Л.Ф.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 за участі його представника.

В судовому засіданні апеляційного суду, захисник Кіхтенко Л.Ф., доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено таке.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, однак копію повного тексту постанови була отримана адвокатом Берлізовим Є.В. лише 20.12.2023 року на електронну адресу (а.с.52).

Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції до Суворовського районного суду м. Одеси 14.12.2023 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с. 46).

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що останньому була вручена або надіслана судом першої інстанції копія оскарженої постанови в передбачений законом строк, а тому матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження не спростовують.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката Берлізова Є.В. в інтересах ОСОБА_1 про незаконність оскарженої постанови, судом встановлено таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами.

За протоколом від 20.03.2023 року:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №427283 від 20.03.2023 (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.03.2023 року (а.с. 3);

- матеріалами відеофіксації адміністративного правопорушення (а.с. 4).

За протоколом від 23.05.2023 року:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №426912 від 23.05.2023 (а.с. 13);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000921 від 23.05.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного обслідування в присутності двох свідків (а.с. 15);

-матеріалами відеофіксації адміністративного правопорушення (а.с. 16).

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 9.11.2015 ( далі- Інструкція) , також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками визначеними у п. 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я , який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Проте, за вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

Суб`єктом правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП може бути лише особа, яка керувала транспортним засобом.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 427283 від 20.03.2023 зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання апеляційної скарги, що у працівників поліції було до ОСОБА_1 упереджене ставлення, оскільки раніше відносно нього складався протокол про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає неприйнятними, оскільки вказане спростовується долученим відеозаписом з місця зупинки транспортного засобу.

Крім того, на відеозаписі події ОСОБА_1 не заперечував керування транспортним засобом, вказав що можливо не до включив поворотнік, повертаючи направо, що стало причиною зупинки транспортного засобу. Транспортний засіб Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_1 , був розташований по ходу руху, із включеними аварійними ліхтарями. На відеозаписі ОСОБА_1 відповів, що їде до Банку з дому. Більш того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ним не заперечувався протягом всього періоду відеозапису. З огляду на викладене, суд критично відноситься до доводів захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що не зрозуміло, як працівники поліції виявили у нього ознаки сп`яніння, огляд проводили формально, при цьому, порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема відеозаписами не підтверджується фіксування ознак будь-якого сп`яніння, перевірки стану зіниць, стійкості ходи апеляційний суд не приймає, оскільки виявлені працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 чітко зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №427283: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; тремтіння пальців рук; порушення координації рухів. Відеозаписом події підтверджується, що працівники поліції зазначали ОСОБА_1 про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, звернувши уваги на очі, та перевіривши стан рук. При цьому, вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на ОСОБА_1 не за перебування чи не перебування в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Посилання захисника про те, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, а автомобіль затримано, на думку апеляційного суду не можуть бути підставою для скасування постанови районного суду та звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки відеозаписом підтверджується, що працівник поліції пояснив, що вони машину не забирають, однак ОСОБА_1 обмежено рух, та роз`яснено що він не має права у подальшому сідати за кермо, і за необхідності слід викликати тверезого водія.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 426912 від 23.05.2023 зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Що стосується доводів апеляційної скарги що після прибуття ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження медичного огляду, здав аналіз та намагався здати ще аналіз, але фізично не зміг. Однак, ні інспектор, ні медичні працівники не запропонували ОСОБА_1 здати для дослідження кров, чим грубо порушили порядок медичного огляду, передбачений Інструкцією, апеляційний суд не приймає, з огляду на таке.

Як вбачається з відеозапису долученого до матеріалів справи (а.с. 16) з відео реєстратора № 470615, встановлено наступне.

Відеозапис починається з того, що працівники поліції підходять до транспортних засобів, учасників ДТП. ОСОБА_1 який був учасником ДТП одразу погодився на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Прослідувавши з працівниками поліції до медичного закладу, ОСОБА_1 зайшов до приміщення, та намагався здати сечу, пив воду. Перед початком здачі сечі ОСОБА_1 , лікар пояснив, що він повинен здати повну ємність сечі. ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні медичної установи, вийшов із кімнати для здачі аналізів із ємністю, в якій перебувала біологічна речовина, менше половини ємності, та зазначив: це все що вийшло, при цьому лікар вказав ОСОБА_1 про виявлені ознаки, зазначив що він дуже довго перебував у кімнати для здачі аналізів, розпочав заповнення документів.

Відповідно до п. 7, 8 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Враховуючи передбачену Інструкцією вимогу відібрання біологічного середовища у дві ємності, саме до компетенції лікаря відноситься визначення необхідного обсягу зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження. У даному випадку, лікар дійшов висновку щодо недостатності біологічного середовища.

При цьому, ОСОБА_1 роз`яснили, що для проведення дослідження на стан наркотичного сп`яніння необхідно здати сечу, на що останній погодився, почав пити воду та у подальшому розпочав процес здачі необхідного біологічного середовища.

Відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Однак, протягом більш ніж двох годин, необхідне біологічне середовище ОСОБА_1 так і не здав, лікарем було це розцінено як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, адже відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Оскільки з моменту виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння до моменту, коли він мав здати необхідне біологічне середовище, минули відведені законодавцем дві години, пропозицій здати інше біологічне середовище ОСОБА_1 протягом всього часу не висловлював, вчиняючи дії по здачі сечі, суд вважає що його дії були вірно розцінені лікарем, що мав провести освідування, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу адвоката Берлізова Є.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу адвоката Берлізова Є.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одесивід 14.12.2023 року, відносно ОСОБА_1 , 13.04.1987року про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець