ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №615/1152/24 Головуючий 1 інстанції: Токмакова А.П.
Провадження №33/818/1211/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130, ст.ст.122-4, 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Валківського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.ст.122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячи неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 06 червня 2024 року о 09:40 год. ОСОБА_1 , рухаючись по вул.Шевченка в с.Огульці Богодухівського (Валківського) району Харківської області, керував транспортним засобом Mercedes-Benz ML 270, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

06 червня 2024 року о 09:40 год. ОСОБА_1 , рухаючись по вул.Шевченка в с.Огульці Богодухівського (Валківського) району Харківської області, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz ML 270, д.н.з. НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10а Правил дорожнього руху України.

06 червня 2024 року о 09:40 год. ОСОБА_1 , рухаючись по вул.Шевченка в с.Огульці Богодухівського (Валківського) району Харківської області, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz ML 270, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого не впорався з керуванням та допустив зіткнення з парканом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності, без належного повідомлення про час та місце розгляду справи. Вказав, що дорожньо-транспортної пригоди не було, автомобіль просто застряг. Зазначив, що працівники поліції не роз`яснили йому права, не надали можливості скористатися правовою допомогою адвоката та не відсторонили від керування транспортним засобом. Стверджував, що огляд на стан алкогольного сп`яніння є нікчемним, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи даних про своєчасне калібрування алкотестеру та з проведенням огляду після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Наголосив, що поліцейські оформили три порушення за одним часом. Вважає, що не мав ознак алкогольного сп`яніння та перебував у тверезому стані.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.ст.122-4, 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №014671, №014672, №013666 від 06 червня 2024 року, які складено в його присутності, в поясненнях до кожного протоколу вказав, що не згоден; рапорт помічника чергового ВП №1 Богодухівського РУП ГУНП в Харківській області Сліся В.А., з якого вбачається, що 06 червня 2024 року о 09:55 год. зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_2 про вибиття огорожи за адресою: вул.Шевченка, 61, с.Огульці Богодухівського (Валківського) району Харківської області автомобілем, за кермом якого могли перебувати військові в алкогольному сп`янінні, в кінці розмови автомобіль поїхав в бік центру; письмові пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 06 червня 2024 року близько 09:50 год. вона перебувала вдома, коли почула, що в її паркан в`їхав автомобіль Мерседес, який відразу поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, за кермом був чоловік міцної статури з бородою, який через деякий час прийшов пішки, щоб залагодити провину та зізнався, що вчинив дорожньо-транспортну пригоду, але остання вже викликала поліцію; дані схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 червня 2024 року; результат тесту, проведеного за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», який складав 2,04 проміле, ОСОБА_1 з ним був згоден; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; дані відеозаписів з місця події від 06 червня 2024 року.

Доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про те, що дорожньо-транспортної пригоди не було, автомобіль просто застряг спростовуються матеріалами справи та розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи апеляційної скарги про перебування у тверезому стані та відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Доводи ОСОБА_1 про нероз`яснення працівниками поліції йому прав, не надання можливості скористатися правовою допомогою адвоката, суперечать даним вищенаведених протоколів, в яких ОСОБА_1 було роз`яснено права, що підтверджується його особистим підписом, а також відсуністю заперечень з цього приводу у поясненнях (а.с.1, 16, 27).

Посилання в апеляційній скарзі на невідсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №014671, відповідно до якого останнього було відсторонено від подальшого керування автомобілем Mercedes-Benz ML 270, д.н.з. НОМЕР_1 , залишено транспортний засіб на місці без порушень ПДР України та даними відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с.1, відеозапис VID08F-73-0012 00 хв. 05 с.).

Твердження ОСОБА_1 про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, не приймаються до уваги, оскільки підстава для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння виникла 06 червня 2024 року о 09-40 год., а огляд водія проводився поліцейським з використанням спеціального технічного засобу - 06 червня 2024 року о 10-43 год., тобто в межах строків встановлених ч.4 ст.266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність даних своєчасної калібровки газоаналізатору «Drager Alcotest 6810» є безпідставними.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року №1314-VII термін періодична повірка засобів вимірювальної техніки вживається в такому значенні - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Згідно вищенаведеної роздруківки тесту приладу «Drager Alcotest 6810» ARBL 0778, він пройшов градуювання 28 вересня 2023 року. Тобто з моменту останньої повірки пройшло вісім місяців, що свідчить про те, що огляд було проведено з дотриманням інструкції, яка регулює проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на оформлення поліцейськими трьох порушень за одним часом, в даному випадку не може бути визнано істотним порушенням, оскільки саме по собі не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

До того ж, з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній не звертався зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, права ОСОБА_1 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколах про адміністративні правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколів, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Валківського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня