Справа № 199/6790/24
ПОСТАНОВА

іменем України

19 вересня 2024 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, директора ТОВ «АГРІВЕНТ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1631 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

28.08.2024 з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 616 від 22.04.2024 ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «АГРІВЕНТ», що розташоване у м. Дніпрі по вул. Делегатській, 73, порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме: при визначенні фінансового результату 2019, 2020, 2021 років не врахував доходи у вигляді безповоротно отриманих грошових коштів, а також різниці, які виникають відповідно до норм Податкового кодексу України, що призвело до його заниження на суму 18 433 576,00 гривень, в тому числі за період з 09.08.2019 по 31.12.2019 у сумі 9863,00 гривень, за 2020 рік у сумі 18 238 715,00 гривень, за 2021 рік у сумі 184998,00 гривень, в результаті чого, в порушення норм п. 135.1 ст. 135, п. 136.1 ст. 136, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України занизив податок на прибуток на загальну суму 3 314 888,00 гривень, в тому числі за 2020 рік у сумі 3 281 588,00 гривень, за 2021 рік у сумі 33300,00 гривень.

Крім того, ОСОБА_1 зависив податкові зобов`язання та податковий кредит з ПДВ, внаслідок не підтвердження операцій з придбання та продажу товарів (робіт, послуг) бухгалтерськими та іншими документами, обов`язковість ведення та зберігання яких передбачена Правилами ведення податкового обліку, внаслідок чого не нарахував до сплати в бюджет податкові зобов`язання з ПДВ за березень 2020 року в сумі 2268,00 гривень, а також зависив від`ємне значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2021 року на суму 7529,00 гривень, в результаті чого допустив порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 189.1 ст. 189, п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5 та п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 та п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що підтверджено витягом з акту документальної позапланової невиїзної перевірки № 885/04-36-07-07/43168540 від 02.04.2024, відповідальність передбачена ч. 1 ст.1631 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 враховую те, що останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судовому засіданні на 19.09.2024, крім того останній повідомлявся через офіційний веб-сайт судової влади, та на яке ОСОБА_1 у зазначений час та місце до суду не з`явився.

Вважаю, що ОСОБА_1 був судом належним чином повідомлений на 19.09.2024.

Крім того, до суду не надходили заяви або клопотання ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи за його відсутності.

Суд вважає такі дії ОСОБА_1 , як усталену практику щодо штучного затягування часу та створення умов для спливу часу для притягнення до адміністративної відповідальності, а також намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, вказані дії ОСОБА_1 , як особи, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення та яка підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, свідчать про обізнаність про розгляд справи та невжиття заходів для явки до суду, що може свідчити про усталену практику щодо штучного, свідомого затягування часу розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що ОСОБА_1 не бажає з`являтись у судове засідання, що слід вважати ухиленням від явки до суду та намагання уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, враховуючи розумні строки розгляду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП його участь при розгляді справи не є обов`язковою, вважаю за можливе на підставі ч.1 ст. 268 КУпАП розглядати справу у його відсутність.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 не звертався до суду з заявою про відкладення розгляду питання щодо наявності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, щодо наміру ОСОБА_1 особисто надати пояснення або докази стосовно обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення

Судом вжито всіх заходів із метою забезпечення дотримання процесуальних гарантій ОСОБА_1 та права ефективно будувати свій захист задля справедливого та прозорого розгляду питання щодо наявності підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності та постановлення справедливого судового рішення.

ОСОБА_1 скористався наданими йому правами на власний розсуд.

Оскільки відсутня така вищевказана заява ОСОБА_1 , яка містить відомості про обставини, які не унеможливлюють судовий розгляд, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, місце та час судового засідання, тому, за вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконував процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, повністю підтверджена наступними доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 616 від 22.04.2024, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Особа що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи запрошеним повідомленням ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 23735/6/04-36-07-07-08 від 04.04.2024, для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення не з`явився, про що складено акт № 224/04-36-07-07/43168540 від 22.04.2024. Згідно з листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 29162/04-36-07-07-08 від 23.04.2024 слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ), роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- витягом з акту документальної позапланової невиїної перевірки ТОВ «АГРІВЕНТ» з питань дотримання вимог законодавства України, відповідно до якого встановлено, що ТОВ «АГРІВЕНТ», директором якого є ОСОБА_1 , порушено встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме: при визначенні фінансового результату 2019, 2020, 2021 років не врахував доходи у вигляді безповоротно отриманих грошових коштів, а також різниці, які виникають відповідно до норм Податкового кодексу України, що призвело до його заниження на суму 18 433 576,00 гривень, в тому числі за період з 09.08.2019 по 31.12.2019 у сумі 9863,00 гривень, за 2020 рік у сумі 18 238 715,00 гривень, за 2021 рік у сумі 184998,00 гривень, в результаті чого, в порушення норм п. 135.1 ст. 135, п. 136.1 ст. 136, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України занизив податок на прибуток на загальну суму 3 314 888,00 гривень, в тому числі за 2020 рік у сумі 3 281 588,00 гривень, за 2021 рік у сумі 33300,00 гривень, а також завишено податкові зобов`язання та податковий кредит з ПДВ, внаслідок не підтвердження операцій з придбання та продажу товарів (робіт, послуг) бухгалтерськими та іншими документами, обов`язковість ведення та зберігання яких передбачена Правилами ведення податкового обліку, внаслідок чого не нарахував до сплати в бюджет податкові зобов`язання з ПДВ за березень 2020 року в сумі 2268,00 гривень, а також зависив від`ємне значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2021 року на суму 7529,00 гривень;

- витягом з АІС «Податковий блок» відповідно до якого вбачається, що керівником ТОВ «АГРІВЕНТ» є ОСОБА_1 .

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, як порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Проте, згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення № 616 та витягу з акту документальної позапланової невиїної перевірки ТОВ «АГРІВЕНТ» з питань дотримання вимог законодавства України ОСОБА_1 вчинив адміністративне порушення, передбачене п. 135.1 ст. 135, п. 136.1 ст. 136, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, чим занизив податок на прибуток на загальну суму 3 314 888,00 гривень, в тому числі за 2020 рік у сумі 3 281 588,00 гривень, за 2021 рік у сумі 33300,00 гривень, а також п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 189.1 ст. 189, п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5 та п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 та п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, чим не нарахував до сплати в бюджет податкові зобов`язання з ПДВ за березень 2020 року в сумі 2268,00 гривень, а також зависив від`ємне значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2021 року на суму 7529,00 гривень.

Так, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Отже, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.163-1 КУпАП, не містить ознак триваючого правопорушення, оскільки не пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом, тому на момент надходження справи до суду, строки притягнення до відповідальності ОСОБА_1 минули, оскільки вони знаходяться поза межами тримісячного строку передбаченого ст. 38 КУпАП.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Водночас, Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю відповідно до п. 7) ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 7) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.Л. Воробйов

19.09.2024