ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/163/24 Головуючий 1 інстанції: Тимош О.М.
Провадження №33/818/1244/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.3 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю захисника Гур`єва А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання захисника Гур`єва А.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м.Харкова від 06 березня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

На зазначену постанову суду захисник Гур`єв А.А. 19 липня 2024 року подав за допомогою поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 судом належним чином не повідомлявся про дату, час та місцерозгляду справи, участі в судовому засіданні не приймав, про існування оскаржуваної постанови дізнався після відкриття щодо нього виконавчого провадження, 13 червня 2024 року уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом. Вказав, що 13 червня 2024 року звернувся до суду першої інстанції з клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, 25 червня 2024 року після отримання справи про адміністративне правопорушення з архіву ознайомився з нею, в період з 02 липня 2024 року по 11 липня 2024 року перебував на лікарняному.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника Гур`єва А.А. , який клопотання підтримав та просив його задовольнити, дослідивши матеріали справи, вважаю, що підстави для задоволення клопотання відсутні, виходячи з наступного.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, закон пов`язує строк внесення апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою отримання постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні 06 березня 2024 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не був присутнім.

Про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками про доставку SMS-повідомлень на його мобільний номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.18, 21).

До того ж, судом першої інстанції на адресу місця проживання, зазначену у протоколі, було направлено судову повістку, яку відповідно до розписки отримав ОСОБА_1 особисто 12 лютого 2024 року (а.с.22).

Посилання захисника на дату ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та на перебування на лікарняному з 02 липня 2024 року по 11 липня 2024 року, як на підставу вважати поважним пропуск строку на апеляційне оскарження, є необґрунтованими.

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №3940 захисник Гур`єв А.А. захворів 02 липня 2024 року, тобто на сьомий день після ознайомлення з матеріалами справи.

Крім того, з договору про надання професійної правової допомоги вбачається, що ОСОБА_1 уклав договір з захисником Гур`євим А.А. з приводу захисту прав, свобод і законних інтересів під час розгляду справ про адміністративне правопорушення 13 червня 2024 року, тобто за місяць до подання апеляційної скарги (а.с.52-59).

Захисник Гур`єв А.А. для виконання договору мав повноваження оскаржувати рішення суду та подавати апеляційну скаргу.

Зазначене свідчить, щозахисник Гур`єв А.А. подав апеляційну скаргу на постанову Московського районного суду м.Харкова від 06 березня 2024 року лише 19 липня 2024 року після спливу десятиденного строку на апеляційне оскарження, не надавши поважних причин його пропуску.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п.27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Подаючи апеляційну скаргу після пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КУпАП строк, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п.41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява №23436/03).

Таким чином, твердження захисника Гур`єва А.А. про те, що строк на апеляційне оскарження пропущено із поважних причин, не підтверджено відповідними обставинами та належними доказами, клопотання не містить посилання на обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто такими, які не залежать від волевиявлення апелянта, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За вищенаведених обставин підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції - відсутні, оскільки відсутні поважні причини його пропуску.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику Гур`єву А.А. в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м.Харкова від 06 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 , а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня