справа 362/890/24
провадження 3/362/564/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 3 статті 126 КУпАП і

встановив:

Згідно зі складеним 28 січня 2024 року протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 019766, 28 січня 2024 року о 12:50 за адресою: м. Васильків, вул. Сонячна, Обухівського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21063 номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами Васильківським міжрайонним ВДВСЦМУМЮ(м. Київ) від 19 червня 2019 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 126 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Янчук А.А. категорично заперечив вину свого підзахисного, надав пояснення відповідно до яких його підзахисний не знав про постанову, яка поліцією була долучена до матеріалів справи, він її не отримував з виконавчої служби, а про її існування дізнався після того, як поліція почала складати протокол. Заявив клопотання про доручення до матеріалів справи відповіді на адвокатський запит та просив закрити провадження по справі у в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 підтримав свого захисника, звернув увагу суду, що за вказаною у постанові від 19 червня 2019 року адресою, він ніколи не проживав, та просив також закрити провадження по справі.

При цьому за змістом наданого на адвокатський запит захисника листа Васильківського ВДВС в Обухівському районі від 14 лютого 2024 року виконавче провадження № 19886755 за виконавчим документом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів здійснюється 07 червня 2010 року; відомості про направлення на його адресу постанови про обмеження права керування транспортними засобами знищено за терміном зберігання.

Частина 1 статті 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10лютого 1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, у рішенні від 21 липня 2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію про те, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Дослідивши матеріали справи, у тому числі відомості відділу ДВС, та заслухавши пояснення, суд дійшов висновку, що у випадку, що розглядається, відсутні підстави вважати доведеним наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення інкримінованого правопорушення, відповідно, і вини в його вчиненні, адже під час розгляду справи встановлено факт його необізнаності із існуванням згаданої постанови державного виконавця.

Отже, суд констатує відсутність у його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 3 статті 126 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 цього Кодексу.

Пocтaнoвa нaбирaє зaкoннoї cили пicля зaкiнчення cтрoку пoдaння aпеляцiйнoї cкaрги та мoже бути ocкaрженa прoтягoм деcяти днiв з дня її винеcення дo Київcькoгo aпеляцiйнoгo cуду через Вacилькiвcький мicькрaйoнний cуд Київcькoї oблacтi. Відповідно до статті 285 КУпАП постанову оголошено негайно, а її повний текст виготовлено 18 березня 2024 року.

Суддя О.В. Попович