Справа № 289/1635/24
Номер провадження 3/289/979/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надішли з Відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані та РНОКПП в матеріалах справи відсутні, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ "Агроінвест - Логістік",

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2024 року серії ААД № 6962018, 21 липня 2024 року о 17 год. 29 хв., на автодорозі м. Радомишль - м. Малин, ОСОБА_1 , керував т.з. DAF XF 105.460, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд та визначення стану алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою приладу ALCOTEST Drager 6820, тест №487, результат 1,63% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав та пояснив наступне. Що того дня він по роботі їхав в с. Межирічка, що в Радомишльському районі Житомирської області, та зупинився біля магазину в м. Радомишль, де неподалік стояли працівники поліції. Потім він вийшовши з магазину запитав у перехожих шлях до с. Межирічки та взявши пасажира, яка погодилася показати дорогу, поїхав далі. Також ОСОБА_1 зазначив, що його автомобіль обладнаний тахографом для контролю часу праці та відпочинку водія. Коли на тахографі підійшов час для відпочинку, то він змушений був зупинитися на встановлений час для відпочинку. Так як, з`їзду для паркування на даному автошляху він не знайшов, тому зупинився на узбіччі вказаної у протоколі дороги. Через певний час, до його припаркованого атомобіля під`їхали працівники поліції, в результаті не з`ясувавши всі обставини, змусили останнього пройти огляд на стан сп`яніння та склали вище вказаний протокол. Тому, ОСОБА_1 , просив закрити дану справу, так як він не керував транспортним засобом, а був припаркований на відпочинок.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Свінцицький Л.В. клопотав в судовому засіданні про закриття вказаної справи у відношенні останнього, за недоведеністю його вини, так як цей протокол складений із грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки оригінал вказаного протоколу, а саме серії ААД №662018, має суттєві розбіжності з копією даного протоколу, яка була вручена ОСОБА_1 та з відеозаписами з бодікамери поліцейських, зокрема розбіжності містяться в часі вчинення вказаного правопорушення. Зазначає також, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .. Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази щодо факту керування вказаним транспортним засобом та причини зупинки відповідно до ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію". Також звертає увагу суду на фрагментарний відеозапис з відеореєстратора, який доданий до матеріалів справи як доказ, зокрема на відеозаписі відсутній момент зупинки, факт керування. Тому просить справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи та співставляючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Наявні в матеріалах справи докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуютьсязі стандартом доказування «позарозумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи наступне.

Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч.3 ст.35).

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог надавали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських. Також не усуває цих суперечностей і наявний в матеріалах справи рапорт сержанта поліції ОСОБА_2 , оскільки такий може бути належним доказом законності зупинки, лише в сукупності з іншими доказами. Однак, в зазначеному рапорті, також не вказано конкретної причини зупинення вказаного транспортного засобу, тому він не може відноситися до належних доказів.

Повідомлення на лінію "102" від сторонніх осіб, про порушення водієм ОСОБА_1 ПДР матеріали справи також не містять.

Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено відеозаписи фіксації зазначеної в протоколі події, з яких вбачається, що таку відео фіксацію розпочато 21.07.2024 року об 17:20:35 годин, при цьому факту керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 , відеозаписи не містять.

Жодного іншого доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається час вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідо до п.п. 7-9 розділу 2 "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції" затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Однак, вказані вимоги законодавства при складанні протоколу дотримані не були.

Так, при дослідженні матеріалів справи, було виявлено, що оригінал вказаного протоколу серії ААД №662018 від 21.07.2024 року містить розбіжності в часі вчинення правопорушення, зокрема в протоколі вказаний час вчинення о "17 год. 29 хв.", а в його копії, яка була долучена до матеріалів справи ОСОБА_1 та його представником, зазначений час вчинення о "18 год., хвилини - практично не відображаються, до якого долучено роздруківку тесту приладу ALCOTEST Drager 6820", в якій зазначено час 17.25 год.

Тому, жоден із долучених до матеріалів вказаної справи доказів, достеменно та беззаперечно не підтверджує винуватість ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а ПДР за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Диспозиція норми ч. 1 ст. 130 КУпАП виділяє два окремих, незалежних один від одного види адміністративних правопорушень. Перший, це керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а другий, це відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому обидві форми правопорушення передбачають обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності факт керування правопорушником транспортним засобом.

Тобто, з аналізу ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цієї норми настає виключно у разі керування або експлуатації транспортного засобу.

Так, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а.

Також, п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено термін «керування транспортним засобом», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що давало б поліцейським підстави для складання адміністративного протоколу за порушення вимог п. 2.9 а ПДР, не зафіксований.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Вищенаведене вказує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу вказує на недоведеність та/або відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

За таких обставин суд вважає, що водієм ОСОБА_1 не допущено порушень Правил дорожнього руху, чи інших дій, за які його транспортний засіб слід було зупинити, у зв`язку із чим, та за сукупністю з іншими обставинами, у даному конкретному випадку складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, на переконання суду, залишився не доведеним факт вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Саме по собі складання протоколу з істотними процесуальними порушеннями, за відсутності інших достовірних та допустимих доказів, не може бути визнано достатнім доказом для підтвердження його винуватості. В той же час, суд позбавлений процесуального права брати на себе тягар обвинувачення та витребовувати додаткові докази для усунення суперечностей, виявлених при розгляді справи. Відтак провадження по справі слід закрити.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Житомирського апеляційного суду, зокрема, у постанові від18 жовтня 2023 по справі №289/989/23.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - в зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК