Справа № 138/2725/23
Провадження №:3/138/3/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Могилів - Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря Цибульської Т.І., захисника Пограничного А.М., розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого лікар-ендоскопіст КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ», ном. тел. НОМЕР_1 , -

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2023 о 17 год. 00 хв. по вул. В.Стуса м. Могилів-Подільському Вінницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота,порушення мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що 08.09.2023 виїжджав на виклик. Свій транспортний засіб залишив біля лікарні. Підтвердив, що після перев`язки вжив 100 грам коньяку. Дочка пацієнтки, привезла ОСОБА_1 до його матері по АДРЕСА_2. Через деякий час вийшов з будинку матері, не міг знайти транспортний засіб, викликав працівників поліції. Сів в авто з працівниками поліції, шукали автомобіль по місту. Виявили автомобіль біля лікарні. Працівники поліції наказали сісти за кермо транспортного засобу та їхати на місце виклику по вул. Стуса, для відібрання пояснень та складання протоколу про хибний виклик. По приїзду на місце, склали протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, дану подію свідомою провокацією зі сторони працівників патрульної поліції.

Свідок ОСОБА_2 - інспектор СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області суду дав покази, згідно яких ОСОБА_1 раніше не знав, неприязних відносин немає. Надійшов виклик, що викрали транспортний засіб. Приїхавши на місце виклику, ОСОБА_1 сів до службового транспортного засобу та почали шукали автомобіль по місту. ОСОБА_1 повідомив, що транспортний засіб можливо залишив біля роботи. Транспортний засіб виявили на стоянці біля лікарні. Напарник ОСОБА_3 сказав ОСОБА_1 , що необхідно їхати на місце виклику, оскільки там чекала слідчо-оперативна група, потрібно було відібрати пояснення. ОСОБА_1 сказав, що буде їхати своїм транспортним засобом, оскільки задня дверка транспортного засобу не закривається. Свідок повідомив, що транспортний засіб шукали хвилин 20, від ОСОБА_1 не було чути запаху алкоголю. Приїхавши на місце знаходження слідчо-оперативної групи, інспектор ОСОБА_4 спілкуючись з ОСОБА_1 повідомив, що від останнього чути запах алкоголю. Після чого, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд, останній відмовився.

Свідок ОСОБА_3 інспектор СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, суду дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_2 .. Повідомив, що ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не бачив. В іншому випадку, заборонив би сідати за кермо транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_4 інспектори СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, суду дав покази згідно яких надійшов виклик про викрадення транспортного засобу. На виклик перші приїхали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. По телефону ОСОБА_2 повідомив, що знайшли транспортний засіб. Чекали за тією адресою, звідки надійшов виклик. ОСОБА_1 приїхав на своєму автомобілі. Під час відібрання письмових пояснень, перебуваючи біля транспортного засобу, почув від ОСОБА_1 запах алкоголю. Повідомив ОСОБА_2 , що в ОСОБА_1 є ознаки сп`яніння. ОСОБА_2 відповів, що не помітив, після цього ОСОБА_1 запропонував пройти медичний огляд. Останній відмовився.

Захисник Пограничний А.М. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки мала місце провокація вчинення адміністративного правопорушення. Звертає увагу суду, на те що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 сісти за кермо транспортного засобу. Вважає, що ОСОБА_1 навмисно спровокували працівники поліції, оскільки за його викликом з приводу викрадення транспортного засобу прибув наряд поліції, який через деякий час знайшов транспортний засіб. Працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 може їхати. Останній здійснив керування транспортним засобом на вимогу працівника поліції. Після, чого ОСОБА_1 був звинувачений в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому зазначив, що умислу на керування транспортним засобом в стані сп`яніння ОСОБА_1 не мав.

Дослідивши зміст протоколу з додатками, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, захисника, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнаючи себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не заперечує, що керував транспортним засобом та вживав алкогольні напої.

Доводи захисника про те, що з боку працівників поліції мала місце провокація вчинення адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини», «Лауко проти Словаччини», «Луц проти Німеччини».)

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті пасивним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008р.).

Тобто, провокацією є допомога особі вчинити злочин (правопорушення), який вона б не вчинила, якби правоохоронні органи або особи, що діють за їх дорученням, цьому не сприяли б або не впливали б з тією ж метою на поведінку особи насильством, погрозами, шантажем.

Разом з тим, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в судовому засіданні, повідомили, що не чули запаху алкоголю від ОСОБА_1 , наказу їхати транспортним засобом не давали, а лише повідомили, що необхідно повернутися на місце виклику, де очікує слідчо-оперативна група, ОСОБА_1 сам виявив бажання забрати свій транспортний засіб. Крім того, ОСОБА_1 не повідомляв працівників поліції, що вживав алкогольні напої. Ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені іншим інспектором по приїзду на місце оформлення матеріалів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №290323 від 08.09.2023; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.09.2023; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписами з портативних камер поліцейських та відеореєстратора з транспортного засобу на якому зафіксовано факт керування та відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні не встановлено порушень під час виявлення адміністративного правопорушення та складання відповідного протоколу, які б впливали на недопустимість наданих доказів.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні, із сукупності доказів, доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу відносно якої складено протокол, майновий стан, ступінь вини, обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність не встановлено, і вважає, що для виправлення та перевиховання останнього доцільно застосувати стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.27, ст.40-1, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя І.М.Савкова