ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024Справа №607/1777/24

30 січня 2024 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №709716 від 15 січня 2024 року, 15 січня 2024 року о 01 год 17 хв. по проспекту Злуки, 18 у м. Тернопіль, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810» №ARBF-0422 (повірка дійсна до 12.12.2024 року) та проведення такого огляду в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився в категоричній формі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо його захисник від його імені подав клопотання про закриття провадження у справі та заяву про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Нюня О.І. просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що подав письмове клопотання.

Вказав, що відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються належними та допустимими доказами. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про підстави для законної зупинки транспортного засобу, не встановлено особу водія, як і підстав для проходження огляду на стан сп`яніння. Транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, оскільки автомобіль перебував під керуванням іншої особи. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем в момент пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння. Наявні в матеріалах справи відеозаписи з камер зовнішнього спостереження не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення, оскільки останні не місять жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснювалась відеофіксація.

Зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі. Однак, навіть не будучи водієм, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження такого огляду, поліцейський на власний розсуд зробив висновок про відмову від проходження огляду. Окрім того, працівниками поліції не було пред`явлено ОСОБА_1 сертифікатів відповідності на пристрій, свідоцтво про повірку та не роз`яснено процедури роботи пристрою. В матеріалах справи та в протоколі відсутні пояснення свідків, водночас на відеозаписах присутній ОСОБА_3 . Відтак, свідки при складені протоколу працівниками поліції не залучались.

Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 , за участю захисника останнього ОСОБА_4 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається , в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 15 січня 2024 року о 01 год 17 хв. по проспекту Злуки, 18 у м. Тернопіль, керував транспортним засобом «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810» №ARBF-0422 (повірка дійсна до 12.12.2024 року) та проведення такого огляду в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі.

Положення ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту, тобто вплив на органи керування транспортного засобу, що призвело до зміни його положення відносно початкового.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з клопотання про закриття провадження у справі, поданого адвокатом Нюня О.І., останній зазначає, що ОСОБА_1 15 січня 2024 року о 01 год. 17 хв. транспортним засобом «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 не керував. Працівники поліції не зупиняли вказаний транспортний засіб та підійшли до припаркованого автомобіля.

З оглянутих судом відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що на них не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 та його зупинки працівниками поліції. Дані відеоматеріали містять відомості про те, як працівники поліції 15 січня 2024 року о 01 год 23 хв. підійшли до припаркованого (такого, що не здійснював руху) транспортного засобу «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля якого знаходився ОСОБА_1 та інша особа. Водночас, ОСОБА_1 неодноразово зазначав працівникам поліції про те, що транспортним засобом він не керував. Надалі працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд на місці та на пропозицію проходження огляду в медичному закладі вказував, що автомобілем він не керував. В подальшому такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції були розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Після цього працівниками поліції було затримано ОСОБА_1 та доставлено його у відділок поліції.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів з камер відеонагляду також неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 15 січня 2024 року транспортним засобом «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний відеозапис здійснювався із значної відстані та в темну пору доби, що позбавляє можливості однозначно ідентифікувати особу водія транспортного засобу «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Суд не приймає до уваги наявні в матеріалах справи рапорти працівників поліції, як належні та допустимі докази, оскільки рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, у тому числі постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та докази порушення останнім ПДР України, які б свідчили про зупинку такого транспортного засобу працівниками поліції та у подальшому встановлення ознак алкогольного сп`яніння.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд доходить до переконання про те, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_1 15 січня 2024 року о 01 год 17 хв. по проспекту Злуки, 18 у м. Тернопіль транспортним засобом «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням наведеного, інші доводи, заперечення адвоката Нюні А.Р. не мають правого значення для вирішення справи по суті.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя І.М. Черніцька