Справа № 304/2678/23 Провадження № 3/304/168/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 014113 від 25 листопада 2023 року видно, що того ж дня о 16.30 год ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на околиці населеного пункту Дубриничі Ужгородського району прикордонним нарядом «Контрольний пост» на відстані 5 000 м до державного кордону у напрямку 198 прикордонного знаку за спробу незаконного перетину державного кордону у пішому порядку з України у Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, у складі групи осіб спільно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Зазначені дії ОСОБА_1 старшим офіцером ВБК ВБТЗ ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону лейтенантом ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані: протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 014113 від 25 листопада 2023 року, протокол про адміністративне затримання від 25 листопада 2023 року, Схему виявлення на ділянці відповідальності громадян України ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_1 25 листопада 2023 року о 06.30 год, а також Довідку про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що наміру перетинати кордон у нього не було. Він разом із друзями їздив до села Т.Пасіка Ужгородського району Закарпатської області з метою придбання коней. Однак на зворотному шляху їх затримали прикордонники, одягли кайданки та доправили до прикордонної застави села Новоселиця, де сфотографували та склали якісь документи, однак які саме він не знає, оскільки є неграмотним; повідомили про необхідність явки за викликом суду.

Адвокат Штефаняк І.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки такий взагалі не мав наміру перетинати кордон з України у Словацьку Республіку.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 дав аналогічні пояснення як і особа, що притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади

Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті..

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 014113 від 25 листопада 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину те, що такий о 16.30 год того ж дня був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на околиці населеного пункту Дубриничі Ужгородського району прикордонним нарядом «Контрольний пост» на відстані 5 000 м до державного кордону у напрямку 198 прикордонного знаку за спробу незаконного перетину державного кордону у пішому порядку з України у Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, у складі групи осіб спільно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Виходячи з положень частини 2 статті 204-1 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України; перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів; перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинене групою осіб.

Так, ОСОБА_1 , разом із трьома іншими особами, у складі групи, були затримані прикордонним нарядом «Контрольний пост» на околиці населеного пункту Дубриничі за намір незаконно перетнути державний кордон України в Словацьку Республіку на напрямку 198 прикордонного знаку на відстані 5 000 м до Державного кордону України.

У той же час у судовому засіданні встановлено, що наміру на незаконний перетин кордону у ОСОБА_1 не було, такий повертався на автомобілі з друзями із села Т.Пасіка до смт В.Березний Ужгородського району, однак по дорозі у селі Дубриничі їх зупинили прикордонники, після чого прикордонний наряд доставив їх до с. Новоселиця.

Вказане також підтверджується показаннями допитаного у судовому засіданні в якості свідка іншого учасника події ОСОБА_4 , який також вказував на те, що мети перетину кордону вони не переслідували, лише їхали із с. Т.Пасіка до смт В.Березний Ужгородського району, тобто поверталися додому; їздили до вказаного населеного пункту купувати коней.

З огляду на викладене суддя вважає, що доказів того, що дії ОСОБА_1 яким-небудь чином були спрямовані на спробу незаконного перетину Державного кордону України матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тобто на осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, дослідивши та оцінивши матеріали справи, беручи до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідка, суддя приходить висновку, що у даному випадку не доведено ті обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доказана, твердження ОСОБА_1 належними доказами не спростовані.

На підставі вищенаведеного суддя вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 62 Конституції України, статтями 7, 9, 245, 247, 251, 253, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.