Справа №521/5211/24
Номер провадження 3/521/4251/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2024 м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я., при секретарі Куліш П.О., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Гулям У.Х. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли із Управління патрульної поліції у м. Одесі, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №852826, 06.03.2024 року об 05 год. 36 хв. в м. Одеса, Малиновський район, вул. Михайлівська, 70, водій ОСОБА_1 керував автомобілем т.з. Mitsubishi Pagero Sport номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі КНП ООМЦПЗ ООР водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Подія зафіксована на БК 474070, 471210.

В судовому засіданні адвокат Гулям У.Х., пояснив, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, зазначивши, що порушено порядок проведення огляну на стан сп`яніння, та просив закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 , в судовому засіданні, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.384 ККУ, під присягою повідомив, що він домовився зустрітися з ОСОБА_1 06.03.2024 приблизно о 5 год 30 хв. на вул. Занковецька кут вул. Михайловської. Також, свідок ОСОБА_2 , повідомив, що приблизно об 6 год. побачив автомобіль марки Mitsubishi, який рухався по вул. Михайловської, позаду нього рухався транспортний засіб працівників УПП, які зупинили транспортний засіб марки Mitsubishi. Після зупинки автомобілю марки Mitsubishi, свідок ОСОБА_2 бачив як ОСОБА_1 виходив з правого боку автомобілю. Через приблизно хвилин 10 ОСОБА_1 махнув ОСОБА_2 , щоб останній їхав далі.

Будучи допитаним у якості свідка ОСОБА_1 пояснив суду, що 06.06..2024 він з друзями їхав на зустріч до знайомого ОСОБА_2 , з яким вони домовилися зустрітися на вул. Михайлівська кут вул. Зінковецької. Співробітниками патрульної поліції на вул. Михайлівської їх транспортний засіб Mitsubishi, в котрому він був як пасажир, зупинили. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та підійшов до поліцейських, оскільки думав, що причина зупинки те що транспортний засіб Mitsubishi є військовим та він був у камуфляжі та з встановленими сигналами. Працівники поліції попросили надати документи, після чого вони повідомили що начебто він керує транспортним засобом в стані алкогольного оп`яніння та запропонували пройти тест. Він відразу повідомив, що не є водієм транспортного засобу та попросив поліцейських надати докази того, що саме він керував транспортним засобом. Після цього він побачив транспортний засіб ОСОБА_2 на вул. Михайлівська кут вул. Зінковецької та самого ОСОБА_3 , та подав йому знак рукою, а саме махнув йому рукою щоб він їхав дал, так як він зрозумів, що тоді на довго. Працівники поліції не змогли надати докази того шо саме він керував транспортним засобом. Він знову відмовився від проходження тесту, оскільки він не керував транспортним засобом та повторно наголосив про це працівникам поліції. В супереч його пояснень працівники патрульної поліції склали відносно нього протокол.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №852826 від 06.03.2024, допитавши свідка ОСОБА_2 , заслухавши пояснення адвоката Гулям У.Х., суд приходить до висновку, що провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Згідно ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Слід зазначити, що диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачають самостійні об`єктивні сторони правопорушення, а саме:

- керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння, що заборонено п.2.9 «а» Правил дорожнього руху;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, що заборонено п.2.9 «г» Правил дорожнього руху;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (п.2.5 Правил дорожнього руху).

З урахуванням вказаних кваліфікаційних ознак, слід зробити висновок, що відповідальність особи за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не наступає у разі, коли не встановлено у встановленому законом порядку, що останній керував транспортним засобом в стані сп`яніння.

Відповідно п.7 розділу І. Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме «У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Згідно ч. 3 ст. 266 КпАП України у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Як убачається із долученого до матеріалів справи відеозапису (ААД 852826 ОСОБА_1 , ст. 130 +чат.mp4), а саме з 06:09:40, працівники патрульної поліції запропонували ОСОБА_1 , як водію транспортного засобу, пройти тест із застосування приладу алкотестор Drager, на що ОСОБА_1 висловив незгоду з тим що, саме він є водієм транспортного засобу та попросив переглянути відеозапис з якого вбачається, що саме він є водієм транспортного засобу. У подальшому, гр. ОСОБА_1 , спілкуючись з працівником патрульної поліції відмовився від проходження тесту із застосування приладу алкотестор Drager, та повідомив, що бажає проїхати до медичного закладу, проте його заява була проігнорована працівниками патрульної поліції. На відеозапису, а саме на 06:24:10, працівник патрульної поліції починає складати протокол про адміністративне правопорушення, не роз`ясняючи гр. ОСОБА_1 його права та обв`язки згідно ст. 268 КпАП, також відсутні докази щодо пропонування працівниками поліції пройти обстеження у медичному закладі.

Відповідно п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно пункту 22 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно ч. 5 ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки, проведений з порушенням норм, тому його результати є недійсними.

Адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як роз`яснив Пленум ВС України в своїй Постанові № 14 від 23 грудня 2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з момента початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

З досліджених адміністративних матеріалів, а також відеозапису з портативних відеореєстраторів поліцейських УПП не встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та те що огляд на стан сп`яніння було проведено не у встановленому законом порядку, вбачається відсутність достатніх доказів вини в діях ОСОБА_1 .

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В пункті 24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та Одрей Едвардз проти Сполученого Королівства / Paul and Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Також, суддя зазначає, що направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року, тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Викладені обставини у сукупності дають підстави прийти до обґрунтованого висновку про наявність сумнівів та протиріч, щодо того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом за наведених у протоколі обставин. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, судом встановлено, що направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та недоведеність складу а події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає необхідним закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 10, 24, 33, 130, 221, 247, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.Я.Роїк