Дата документу Справа № 332/3003/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/3003/23 Головуючий в 1 інст. Ретинська Ю.І.
Провадження №33/807/149/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Левицької Ю.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього- адвоката Левицької Ю.В. на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду, 16 травня 2023 року, о 12.10 годині, у м.Запоріжжі, вул.Лізи Чайкіної, 41, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився. Від керування відсторонений шляхом паркування без порушення ПДР, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Левицька Ю.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням дії в стані крайньої необхідності.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, оскільки рятував життя своїй дружині ОСОБА_2 , яку терміново було потрібно відвезти до лікарні у зв`язку з її госпіталізацією.

Також, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, вважає, що огляд транспортного засобу та особистий огляд було проведено працівниками поліції з перевищенням службових повноважень.

Посилається на те, що ОСОБА_1 спочатку погодився на проходження медичного огляду, але після того, як дружина почала плакати та нервувати, відмовився.

Вказує, що суд при розгляді справи не прийняв до уваги показання свідка, оцінив надані стороною докази за своїм внутрішнім переконанням.

Також, зауважує, що поза увагою залишилися медичні довідки щодо стану здоров`я дружини ОСОБА_1 , яку у цей же день лікар направив на термінову госпіталізацію.

Проте, суд не прийняв до уваги, що життя та здоров`я людини, є найвищою цінністю, а життя ОСОБА_2 (цивільної дружини ОСОБА_1 ), було найголовнішим для своєчасного прибуття до лікарні та надання медичної допомоги.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_3 ) - адвоката Левицької Ю.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №390479 від 16 травня 2023 року, з якого убачається, що 16 травня 2023 року, о 12.10 годині, у м.Запоріжжі, вул.Лізи Чайкіної, 41, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився. Від керування відсторонений шляхом паркування без порушення ПДР, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 травня 2023 року;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» відповідно до якої гр. ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 24 липня 2018 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Герасименка О., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в період з 08:00 16 травня 2023 року по 20:00 16 травня 2023 року у складі екіпажу Хижак 502, разом із старшим сержантом поліції ОСОБА_4 на службовому авто Toyota Prius 0467 на синьому фоні. 16 травня 2023 року приблизно о 12:10 год. під час патрулювання за адресою: м.Запоріжжя, вул.Лізи Чайкіної, 41, було зупинено транспортний засіб Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення п.п.9.2 б ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності постановою ЕАС 70000699 за ч.2 ст.122 КУпАП. При подальшому спілкуванні у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога на що, ОСОБА_1 відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД №390479 за ч.1 ст.130 КУпАП. Вилучено ПВ ВХО 366402, видано ТД ПК 329874. Від керування ОСОБА_1 відсторонено шляхом паркування без порушень ПДР України. Про повторність попереджений. Подія зафіксована на БК 474968, 471293. Фізична сила та спеціальні засоби не застосовувались.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, ОСОБА_1 участі у розгляді справи в суді першої інстанції не брав.

При апеляційному розгляді захисник-адвокат Левицька Ю.В. навела доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 діях в стані крайньої необхідності, оскільки рятував життя своїй дружині ОСОБА_2 , яку терміново було потрібно везти до лікарні у зв`язку з її госпіталізацією, не є переконливими, оскільки спростовуються наявними в справі доказами, відповідно, самі по собі не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, з переглянутого в ході апеляційного розгляду відеозапису, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що в цьому випадку дії ОСОБА_1 неможна вважати вчиненими в умовах крайньої необхідності, оскільки ОСОБА_2 з досліджених доказів убачається, що ОСОБА_2 прямувала на планову госпіталізацію. На відео зафіксовано, що ОСОБА_2 не з самого початку почала казати про те, що їй погано і їй терміново потрібно до лікарні, а трохи згодом. Після її повідомлення про погане самопочуття їй неодноразово працівники поліції пропонували викликати швидку, на що вона відмовилась. Також, остання відмовилась від виклику таксі або дзвінку знайомим. Крім того, з відео убачається, що сама ОСОБА_2 казала ОСОБА_1 , щоб той їхав на огляд, але останній відмовився.

Обставин, які об`єктивно унеможливлювали проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога, з матеріалів справи в т.ч. з відеозапису події не убачається.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному, або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо завдана шкода є меншою, ніж відвернена шкода.

Таких обставин в цій справі не встановлено.

Отже, версію сторони захисту щодо обставин справи суд не приймає з наведених вище підстав.

Таким чином, перешкод для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не було.

З приводу доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Під час перегляду відеозапису, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, та останньому повідомлено про наявність таких ознак наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук та розширені зіниці. У зв`язку цим, працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній спочатку погодився, пояснивши, при цьому, що йому спочатку потрібно відвести дружину до лікарні, оскільки їй погано. В подальшому водій ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, щоб «писали відмову» (фрагмент відеозапису 23 хв. 15 сек.).

Разом з тим, працівники поліції також попередили ОСОБА_1 про те, що у разі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Після чого, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, щоб вони складали протокол, наслідки відмови йому зрозумілі та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він відмовився.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом події.

Зокрема, в направленні зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Огляд за допомогою спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння. В результатах огляду зазначено, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою водія.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Згідно з матеріалами справи, під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 своєї вини не заперечував та не оспорював фактичні обставини справи.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735(в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність в неї ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що огляд транспортного засобу та особистий огляд було проведено працівниками поліції з перевищенням службових повноважень, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

З матеріалів справи, в т.ч. з відеозапису, жодних порушень з боку поліцейських при оформленні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 не убачається.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції, суду не надано.

Клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, стороною захисту не було заявлено.

В свою чергу, суд не вправі за власної ініціативи збирати докази.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Відомостей про те, що останній оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв доводи сторони захисту та критично поставився до показань свідка, як таких, що суперечать фактичним обставинам справи.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимогст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника адвоката Левицької Ю.В. залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева