ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6939/23

провадження № 3/0285/13/24

30 січня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., при секретарі Клечковській М. М.,

з участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності............. ОСОБА_1 ,

його захисника...................................................Крижова С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Управління патрульної поліції в Житомирській області

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

який проживає в АДРЕСА_1 ,

не працює,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу від 04.11.2023, який надійшов до суду 09.11.2023, слідує, що ОСОБА_1 04.11.2023о 13:30 год на автодорозі Київ-Чоп 258км +300м, поблизу с Повчино Звягельського району Житомирської області, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки,не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судовому засідання ОСОБА_1 та його адвокат Крижов С. В. заперечили вину в інкримінованому діянні. Пояснили, що у зазначені у протоколі день, час та місці на автодорозі Київ-Чоп ОСОБА_1 їхав з м. Києва на м. Рівне, рухався зі швидкістю 90-100 км/ год у лівій смузі руху. З ним в автомобілі знаходилось ще 4 пасажири. На ділянці головної дороги, до якої прилягає другорядна (виїзд з м. Корець), ОСОБА_1 праворуч від себе побачив автомобіль Volkswagen Passat, водій якого виїжджав з м. Корець та по діагоналі почав різко перетинати дві смуги головної дороги в смугу для розвороту на протилежний бік траси в напрямку м Житомир.

ОСОБА_1 відразу почав гальмувати, але не зміг уникнути зіткнення та передньою правою частиною свого автомобіля вдарив у ліву бокову частину автомобіля Volkswagen Passat. Вважає, що останній підрізав його, внаслідок чого сталось зіткнення.

Захисник зазначив, що водійка ОСОБА_3 , яка має лише 1 рік водійського стажу, виїхала з другорядної дороги та відразу влилася в транспортний потік зі смуги розгону, перетнувши дві смуги руху, рухаючись до смуги розвороту, не надавши при цьому перевагу автомобілю ОСОБА_1 .

Адвокат іншого учасника ДТП, ОСОБА_2 , до суду не прибула, від допиту свого свідка відмовилась. В судовому засіданні від 25.01.2024 підтвердила обставини, викладені у протоколі. Вказала, що ОСОБА_2 рухалась на автомобілі Volkswagen Passat з м. Корець, виїжджаючи на трасу Київ-Чоп, із допустимою швидкістю, та здійснювала перестроювання із смуги розгону на праву смугу в послідуючому на ліву та надалі на смугу розвороту. Перед смугою розвороту в крайній лівій смузі відчула удар в задню частину свого автомобіля. Пояснила, що перед виконанням маневру ОСОБА_2 автомобіля Volkswagen Transporter на дорозі не було, який на її думку винен у ДТП, оскільки не обрав безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що 04.11.2023 в денну пору їхали в автомобілі ОСОБА_1 Volkswagen Transporter автодорогою Київ-Чоп з Києва в напрямку Рівного зі швидкістю приблизно 90 км/год. Бачили, як з другорядної дороги, з м Корець, виїхав автомобіль Volkswagen Passat та різко, майже по діагоналі, почав перетинати дві смуги головної дороги в смугу для розвороту на протилежний бік траси у напрямку м. Житомир. Водій ОСОБА_1 почав гальмувати, однак уникнути зіткнення не вдалось.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ПДР, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Так, ст.124 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в якій пошкоджено один або кілька автомобілів, але не завдано шкоди здоров`ю людей.

Підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу стало порушення вимог пунктів 12.1 та 13.1 ПДР, згідно із якими водій, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху винен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного вище правопорушення поліцейським суду було надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №463753, схема місця ДТП, пояснення іншого учасника події від 04.11.2023 та рапорт старшого слідчого слідчого відділення В. Климчука.

Однак, вказані докази не можуть бути визнані належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість особи у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, виходячи із наступного.

Процесуальними джерелами доказів є показання свідків, речові докази, відеодокази, документи, висновки експертів, тощо. Доказова база повинна випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишають місце сумнівам.

Проток про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, зазначені у протоколі, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. Відтак, протокол не є доказом вини особи у вчиненні порушення.

Те ж саме стосується і рапорту працівника поліції, який також не може слугувати однозначним та беззаперечним доказом винуватості особи, оскільки відображає лише висновок посадової особи органу поліції за ре перелік зовнішніх пошкоджень зультатами проведеної перевірки. При цьому сам працівник поліції, старший слідчий Климчук В., на місце події не виїжджав, матеріали не оформлював та не був очевидцем події. Рапорт містить лише інформацію про відсутність даних для утворення складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

Фабула правопорушення сформульована автором без детального дослідження всіх обставин його вчинення, що свідчить про те, що поліцейський не намагався з`ясувати, що трапилось, не вжив усіх розумних і доступних йому заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, і поклався на поспішний та необґрунтований висновок для своїх рішень. Свідчення іншого учасника ДТП не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки ОСОБА_2 є зацікавленою особою.

Зі схеми ДТП не вбачається жодних порушень водієм ОСОБА_1 ПДР, окрім того місце та характер ушкоджень, які отримали обидва транспортні засоби, свідчать про правдивість показів ОСОБА_1 .

З наданого на запит суду електронного рапорту ЄО №15925 від 04.11.2023 слідує, що від ОСОБА_4 (свідка у даній справі) 04.11.2024 о 14:03 надійшло повідомлення до служби 102 про те що ДТП на дорозі між селами Калинівка та Повчино на трасі М06. Нарядом ГРАНІТ-0203 (УПП в Житомирській області) здійснено оформлення вказаного ДТП, складено протокол ОМП та схему до нього.

З відео, наданого адвокатом та оглянутого в судовому засіданні, видно, що при виїзді з другорядної дороги на головну, де сталася ДТП (а/д Київ-Чоп 258км. + 300м), встановлений знак дорожнього руху 2.1. Поступитися дорогою, який регламентує, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя головною дорогою, а за наявності таблички 7.8. - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою.

В минулому засіданні адвокат водійки ОСОБА_2 пояснювала, що остання при виїзді з м Корець подавала попереджувальний світловий сигнал. Разом з тим, це не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів. Поняття завчасно має на увазі, що від початку подачі сигналу до початку виконання маневру водій повинен рухатись без зміни смуги руху поза населеним пунктом 150-200 метрів.

Слід відмітити, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У п.10.3 ПДР зазначено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Перед поворотом ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку (п.10.4 ПДР). Пунктом 10.5 ПДР передбачено, що поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Якщо в місці в`їзду на дорогу є смуга розгону, водій має рухатися по ній і вливатися в транспортний потік, даючи дорогу транспортним засобам, що рухаються цією дорогою (п.10.8 ПДР).

Дослідженими доказами було встановлено, що саме дії ОСОБА_2 призвели до ДТП, оскільки вона при виїзді на головну дорогу з прилеглої другорядної дороги при повороті направо, зі смуги розгону, на яку вона виїхала на своєму автомобілі Volkswagen Passat, не надала перевагу у русі автомобілю Volkswagen Transporter під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі.Здійснивши різкий маневр перестроювання в суміжну смугу, по якій рухався ОСОБА_1 , ОСОБА_2 фактично його підрізала, в результаті чого відбулося зіткнення. Зазначене також було підтверджено свідками, допитаними судом.

Доказів того, що ОСОБА_1 , рухаючись по головній трасі не був уважним, або не стежив за дорожньою обстановкою, або не обрав безпечної швидкості руху, матеріали справи не місять.

В судовому засіданні не встановлено причинного зв`язку між порушенням водієм ОСОБА_1 вимог ПДР з ДТП та суспільно небезпечними наслідками у виді пошкодження транспортних засобів.

Резюмуючи викладене, надані докази не узгоджуються із суттю викладеного у протоколі правопорушення, який сам по собі є підставою для подальшого провадження у справі і не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Зазначене становитиме порушення вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).

На підставі вищенаведеного, приходжу до висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення наявними в матеріалах справи доказами не доведена, можливості збирання додаткових доказів у підтвердження факту скоєння правопорушення вичерпані, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин