ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.126, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код не встановлений, паспорт НОМЕР_1 виданий 6512 від 05.02.2020, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №419200 ОСОБА_1 , 02.12.2023 року о 18-55 год. в м. Херсоні по вул. Вишневій 2, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом мопедом Yamaxa SA 36 G реєстраційний номер б/н, при цьому, не мав права керування, а саме 12.10.2023 року Херсонський міський суд Херсонської області позбавлено права керування транспортним засобом термін на 1 рік , чим порушив п.2.1а ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР). .

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 4 ст.126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

У судові засідання, призначені на 15.01.2024 року та 07.02.2024 року ОСОБА_1 , не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на вказану в протоколі адресу проживання та розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Відсутність правопорушника, під час розгляду адміністративних матеріалів, за жодних обставин не може виступати, як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, оскільки це буде означати про безкарність такої поведінки.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , отже останньому було відомо про існування судового проваджень відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 , не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, у тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

З огляду на викладене, судом не встановлено поважних причин неявки, ОСОБА_1 , до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Так, вина ОСОБА_1 , особою уповноваженою на складання протоколу, обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 419200 від 02.12.2023, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_2 , адміністративного правопорушення;

- відеофайлом з нагрудного відеореєстратора поліцейського;

- довідкою з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія ;

- рапортом поліцейського взводу 2, роти №3 УПП в Херсонській області від 02.12.2023 року , відповідно до якого зазначено, що під час патрулювання було виявлено «мопед» реєстраційний номер б/н, яким керував ОСОБА_1 рухався без шолома, коли побачив патруль намагався втекти через двори , однак його було заблоковано та зупинено, під час спілкування було виявлено стан алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) , останньому було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння, на що він погодився, результат тесту виявився позитивним 0,57 проміле, ОСОБА_1 з результатом погодився до лікарні на освідуванні їхати відмовився, під час складання протоколу було встановлено, що ОСОБА_1 не має 18 років, відсутність водійського посвідчення відповідної категорії, та вже притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, ч.2 ст.126 КУпАП, та на останнього було складено протоколи за ч.2 ст.130, ч.4 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП. ;

Інших доказів на обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимогст.251КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2ст. 251 КУпАП).

Згідно зіст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.1 «а» Правил Дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення ААД №419200 від 02.12.22023 року ОСОБА_1 , ставиться у провину керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 12.10.2023 року за ч.1ст.130 КУпАП.

Разом з тим, до матеріалів справи долучено інформаційну довідку відповідно до якої ОСОБА_1 взагалі не отримував посвідчення водія, як не долучено і постанови суду про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже особою уповноваженою на складання протоколу було зроблено невірний висновок щодо складання протоколу саме за ч. 4 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а наявні розбіжності в матеріалах справи щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не усунуті.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, що є частиною національного законодавства, суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд здійснює розгляд протоколу виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення за кваліфікацією, яка визначена працівником поліції та зазначена у протоколі, під час якого суддя встановлює наявність або відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення передбаченого конкретною частиною статті або статтею КУпАП.

Водночас норми КУпАП не передбачають самостійної перекваліфікації судом дій за вчинене адміністративне правопорушення та до того ще й в бік погіршення становища особи.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст.213,221,280 КУпАП є розгляд справи.

Крім того, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Адже обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно ч. 2ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, розглядаючи даний адміністративний протокол ААД № 419200 фабула якого викладена з порушенням норм КУпАП, адже не відображає суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, ч.4 126, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код не встановлений, паспорт НОМЕР_1 виданий 6512 від 05.02.2020, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяВ. Е. Дорошинська