Номер провадження: 33/813/2113/24
Номер справи місцевого суду: 501/2971/24
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі: секретаря судового засідання Хангельдян К.С., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Трембача М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 22.07.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого у ТОВ «Астра ЮГ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 22.07.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 22.06.2024 року о 07 годині 40 хвилин в м. Чорноморськ на вул. Транспортна, 37 керував транспортним засобом марки MAN TGX номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер 6820» №АРМк0253, принтер № АРMD0662, за результатами якого виявлено пари алкоголю об`ємом 0,44 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із зазначеною постановою захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що всі фактичні обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. Поліцейський не міг зупинити водія ОСОБА_1 , оскільки він не керував транспортним засобом.

Крім того, суд порушив норми процесуального права та розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, йому не було надано можливість ознайомитись з матеріалами справи та суд проігнорував заяву про відкладення судового засідання.

Більш того, в порушення вимог ст. 285 КУпАП копія постанови не надсилалась на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку.

Також суд не досліджував відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні правопорушення.

За результатами розгляду апеляційної скарги захисник просив скасувати постанову, а справу направити на новий розгляд до Іллічівського міськрайонного суду Одеської області в іншому складі суду.

Позиції учасників апеляційного розгляду

В судовому засіданні захисник Трембач М.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника Трембача М.В. про те, що суд першої інстанції істотно порушив права ОСОБА_1 розглянувши справу без його участі.

В графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №578171 «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» міститься особистий підпис ОСОБА_1 , а отже він був достеменно обізнаний про те, що розгляд його справи відбудеться о 10 годині 22 липня 2024 року в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області (а.с. 3).

Разом з тим в призначений день та час ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився та справа була розглянута без його участі.

Апеляційний суд враховує, практику Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), в якій Суд зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 був обізнаний про те, що притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і про те, що справа відносно нього буде розглядатись Іллічівським міським судом Одеської області.

За таких обставин ОСОБА_1 мав цікавитись ходом розгляду його справи та добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами.

Разом з тим ОСОБА_3 не з`явившись в судове засідання суду першої інстанції свідомо позбавив себе можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП та надати пояснення щодо фактичних обставин справи.

В той же час заява захисника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи була отримана головуючим суддею вже після того, як справа була розглянута по суті.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив право на захист ОСОБА_1 , так як належним чином не сповістив його про розгляд справи та розглянув справу за його відсутності, оскільки ОСОБА_3 був обізнаний про дату, час та місце розгляду його справи, а під час апеляційного розгляду захиснику Трембачу М.В. в повній мірі були надані можливості для захисту прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, чим відновлено його право на участь в судовому розгляді і захисник мав можливість в суді апеляційної інстанції надати пояснення по суті адміністративного правопорушення та доводів апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник Трембач М.В. просив постанову суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

В свою чергу, відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями після скасування оскарженої постанови призначати новий розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.

За таких обставин апеляційний суд констатує, що зміст прохальної частини апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду..., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, порушення вказаного пункту Правил передбачає встановлену Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальність за ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений положеннями ст. 266 КУпАП, а також Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП і на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст. 245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 , апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.

Так, винуватість ОСОБА_3 вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 578171, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_3 п. 2.9а Правил дорожнього руху України, а саме тими обставинами, що останній, 22.06.2024 року о 07 годині 40 хвилин в м. Чорноморськ на вул. Транспортна, 37 керував транспортним засобом марки MAN TGX номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Drager». Результат огляду виявився позитивним та склав 0,44 ‰ (проміле).

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 .

Разом з тим, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що транспортним засобом він не керував та був тверезий.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він не вживав алкогольні напої апеляційний суд визнає непереконливими, оскільки вони спростовуються іншими письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

Так, відповідно до роздруківки алкотестеру «Drager» доданої до протоколу про адміністративне правопорушення огляд водія ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6820» прилад №ARBL 00253, результат якого виявився позитивним та склав 0,44 ‰ промілле (а.с. 2).

Вказана роздруківка була підписана ОСОБА_3 , а отже він погодився з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_3 був позитивним та складав 0,44 ‰ (а.с. 4).

Вказаний акт також був підписаний ОСОБА_3 в графі «З результатами згоден».

З метою перевірки доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 в день та час розглядаємих подій не керував транспортним засобом марки MAN TGX номерний знак НОМЕР_1 районним судом були досліджені відеозаписи долучені до матеріалів справи.

На відеозаписі з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції назва файлу - «1. ознайомлення зі ст. 63 КУ. 0000000__0007» зафіксовано, як під час спілкування з поліцейськими, які роз`яснили ОСОБА_1 його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, останній не заперечував факт керування автомобілем, а навпаки повідомив поліцейським, що пів години тому він керував транспортним засобом марки MAN TGX номерний знак НОМЕР_1 .

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а отже він не може вважатись водієм в розумінні ст. 130 КУпАП є голослівними і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

В свою чергу апеляційний суд визнає докази, які були дослідженні в ході розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що мали місце 22 липня 2024 року та інкримінуються ОСОБА_3 .

Вищевказані докази, поза розумним сумнівом доводять, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Одночасно посилання на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Враховуючи особу ОСОБА_3 , характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, беручи до уваги те, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд першої призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Трембача М.І. залишити без задоволення.

Постанову суддіІллічівського міського суду Одеської області від 22.07.2024 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов