Справа № 638/1658/24
Провадження № 3/638/1480/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Бабаскіна К.С., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює інженером-програмістом в компанії New Line Nechnologis, розлучного, який дітей не має, не є особою з інвалідністю, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2024 року об 11 год. 45 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Отакара Яроша та пр-ту Науки у м. Харкові, не надав переваги у русі автомобілю карети швидкої медичної допомоги «Renault Master», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався з увімкненим проблисковим маячком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 3.2 ПДР.

В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що рухався зі швидкістю 70-75 км/год зі сторони станції метро «23 Серпня» до станції метро «Наукова» по крайній правій смузі на зелений сигнал світлофора. Не міг побачити автомобіль швидкої допомоги, оскільки огляд перекривала станція метрополітену. До того ж вказав, що в машині було тихо, однак він не чув звуки спеціальних звукових сигналів.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 рухався на зелений сигнал світлофора, однак побачити автомобіль швидкої допомоги він не міг через обмежену оглядовість, яка виникла через споруду входу до станції метро «Ботанічний сад». Зустрічні автомобілі також не пропускали швидку допомогу, оскільки не було чутно спеціальних звукових сигналів. ОСОБА_2 при виїзді на перехрестя не забезпечив безпеку дорожнього руху, не впевнився в тому, що інші автомобілі його пропускають, не зменшив швидкість, чим в свою чергу порушив п. 3.1 ПДР України.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він керував автомобілем Renault Master, який є каретою швидкої медичної допомоги, їхав на виклик. Наближаючись до перехрестя вул. Отакара Яроша та пр-ту Науки знизив швидкість, два автомобілі, що знаходились на перехресті зліва, його пропускали та він почав перетинати перехрестя прямо. Однак ОСОБА_1 через перевищення швидкості здійснив зіткнення з майже нерухомим автомобілем швидкої допомоги, який після ДТП розвернуло на 90 градусів, а автомобіль Toyota Camry вилетів на зустрічну смугу проїжджої частини на врізався у бордюр. Зазначив, що автомобіль швидкої допомоги рухався з увімкненими спеціальними сигналами: проблисковими маячками та звуковим сигналом, автомобіль Toyota Camry перед зіткненням рухався зі швидкістю біля 120 км/год.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 зазначив, що 15 січня 2024 року рухався по пр-ту Науки до станції метро «Ботанічний сад», при цьому став свідком ДТП. Бачив як автомобіль швидкої допомоги під`їхав до перехрестя з проблисковим маячком, потім почув сирену і через 1-2 секунди сталося ДТП. Для автомобіля Toyota Camry на світлофорі горіло зелене світло, автомобіль швидкої медичної допомоги виїжджав на перехрестя повільно.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , який працює фельдшером та сидів на передньому сидінні в автомобілі швидкої допомоги, зазначив, що 15 січня 2024 року об 11:30 год. вони їхали на виклик в автомобілі швидкої допомоги. Проблискові маячки та спеціальний звуковий сигнал увімкнули відразу виїхавши з підстанції. Під`їхавши до перехрестя подивився ліворуч, автомобілі почали зупинятися, однак після початку перетину перехрестя почув удар. Звуковий сигнал працював на всьому шляху руху, гучність сирени велика, після зіткнення сигнал лунав ще 2-3 хвилини. Зазначив, що він є старшим зміни та слідкує, щоб в автомобілі швидкої медичної допомоги працювали спецсигнали при виїзді на виклик, в той день проблискові маячки та звуковий спецсигнал також працювали. Вважає, що швидкість автомобіля «Toyota Camry» становила більше 100 км/год, оскільки автомобіль швидкої від удару розвернуло.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 зазначив, що рухався на автомобілі «Nissan Life» по вул. Отакара Яроша, під`їхавши до перехрестя з пр-том Науки зупинився на червоний сигнал світлофора. Назустріч з проблисковими маячками виїхав автомобіль швидкої допомоги на невеликій швидкості, після того, як його стали пропускати інші автомобілі, продовжив рух. В цей же час зі сторони станції метро «23 Серпня» по пр-ту Науки рухався автомобіль «Toyota Camry» на великій швидкості, не менше 80 км/год,, після чого сталося зіткнення на середині перехрестя, перед зіткненням водій Toyota Camry не гальмував. Після ДТП автомобіль Toyota Camry продовжив неконтрольований рух на зустрічну смугу та зупинився біля паркану. ОСОБА_5 підійшов до автомобілю «Toyota Camry», я якого йшов дим та гучно лунала музика, через яку, на думку свідка, водій й не помітив швидку на дорозі. До того ж, свідок зазначив, що не знає, чи був увімкнений звуковий сигнал в автомобілі швидкої медичної допомоги до виїзду на перехрестя, адже на момент ДТП проходив лікування від отиту та мав проблеми зі слухом, вуха були закладені ватою.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , який працює молодшим медбратом, зазначив, що 15 січня 2024 року о 12:00 год. він, сидячи на передньому сидінні праворуч та водій ОСОБА_2 , увімкнувши проблискові маячки та спеціальний звуковий сигнал, виїхали з підстанції на автомобілі швидкої допомоги. Перетинаючи перехрестя вул. Отакара Яроша та пр-ту Науки прямо на червоний сигнал світлофора, Чепеленко зупинився, щоб пересвідчитися у безпеці руху, інші автмобілі, що знаходились ліворуч від них, пропустили автомобіль швидкої допомоги, після чого ОСОБА_2 повільно почав перетинати перехрестя і в цей момент свідок відчув сильний удар. Вважає, що швидкість автомобіля Toyota Camry була дуже великою, адже від зіткнення автомобіль швидкої розвернуло, автомобілі отримали сильні механічні пошкодження. Наголошує, що сирена працювала на всьому шляху руху, звук від неї був гучним, саме тому автомобіль швидкої меддопомоги й пропускали інші водії на перехресті, де сталася ДТП.

До того ж, в судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудних камер поліцейських, що прибули на місце пригоди, з якого вбачається положення транспортних засобів після зіткнення, що відповідає схемі місця ДТП від 15 січня 2024 року.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 644053 від 15 січня 2024 року;

-схемою місця ДТП від 15 січня 2024 року, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після зіткнення, межі проїжджої частини, дорожня розмітка;

-

-письмовими поясненнями та особистими поясненнями потерпілого ОСОБА_2

-поясненнями, наданими в судовому засіданні свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

-відеозаписом, на якому зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП.

Вищевказані докази у розумінні ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою та повністю доводять порушення ОСОБА_1 вимог п. 3.2 ПДР України, згідно яких у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за вказаних обставин та кваліфікує його дії за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Доводи сторони захисту про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за результатами розгляду справи свого підтвердження не знайшли. Пояснення ОСОБА_1 не відповідають дійсності, спростовуються вищенаведеними дослідженими в судовому засіданні доказами.

На підставі вищевказаного, з урахуванням ступеню вини та характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 1, 33-35, 40-1, 124, 251-252, 256, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,6 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Є.В. Невеніцин