Справа № 444/3656/23
Провадження № 3/444/17/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , з участю представника особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Брунець Назарія Миколайовича розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого головним спеціалістом відділу з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту, мобілізаційної роботи, взаємодії з правоохоронними органами та екології Жовківської міської ради, маючого на утриманні троє неповнолітніх дітей, інваліда 3-ї групи, учасника бойових дій, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 22.11.1995 року Жовківським РВ УМВС України у Львівській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 278170, який складений 06 жовтня 2023 року поліцейським СРПП ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області сержантом поліції Шумило Т.І., ОСОБА_1 06 жовтня 2023 року о 12.35 год. в місті Жовква по вулиці Львівська, 37 керував транспортним засобом марки "FORD S-MAX", номерний знак НОМЕР_4 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі та підтверджується висновком медичного закладу від 06 жовтня 2023 року, чим, на переконання поліцейського, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судовому засіданні зазначив, що вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки вважає, що порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння та немає належних та допустимих доказів для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАп, а ті докази, що наявні в матеріалах справи, здобуті поліцейськими не у відповідності до чинного законодавства, а тому тягнуть їх недійсність. Наголосив суду на те, що огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням норм законодавства, оскільки перед проходження такого йому не були представлені дозвільні документи на прилад Lion Alcolmeter 700, свідоцтво про його повірку/калібрування тощо. Звертає увагу суду на те, що працівниками поліції йому не було роз`яснено ні прав, ні обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, а також зміст ст. 63 Конституції України. Наведене на його думку, є порушенням процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та суперечить вимогам ст. 256 КУпАП. Просить справу відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвокат Брунець Назарій Миколайович просив суд закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з підстав викладених у письмовому клопотанні поданого ним на адресу Жовківського районного суду Львівської області 04.12.2023 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка лікар КНП Жовківська лікарня Жовківської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_2 , яка була приведена до присяги, попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка та за відмову від давання показань без поважних причин, пояснила, що вона 06.10.2023 року у приміщенні КНП Жовківська лікарня Жовківської міської ради Львівського району Львівської області проводила огляд гр. ОСОБА_1 , якого доставили для проходження медичного огляду працівники поліції у відповідності до направлення. Спочатку вона проводила медичний огляд даного громадянина по зовнішніх ознаках. Пригадує, що за зовнішніми ознаками у даного громадянина не було встановлено ознак аклкогольного сп"яніння. Однак, в подальшому вона провела огляд за допомогою алкотестера "Драгер", який показав позитивний результат. На підставі наведеного, нею було складено висновок. Наголосила суду на тому, що безпосередньо перед оглядом, у присутності ОСОБА_1 нею було розпечатано муштук, який вона прикріпила на алкотестера та надала йому для продуття. Про те, що даний алкотестер не пройшов повірку у встановлений чинним законодавством термін, їй відомо не було, однак перевірка такого не входить у її компетенцію. Вона проводить огляд алкотестером, який їм видають в ординаторській, який там і зберігається у валізі. Додала, що висновок медичного огляду щодо перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння фактично базується лише на показах технічного засобу "Драгер".

Вислухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника - адвоката Брунець Н.М., пояснення свідка проаналізувавши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що процедуру та порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не було дотримано в повному обсязі.

З метою повного з`ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 278170 від 06.10.2023 року та додані до нього матеріали, зокрема, відеозаписи.

Згідно п. 6 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі- Інструкції) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Чинне на час складання адмінпротоколу та його розгляду законодавство, а саме ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи дану норму, можна прийти до висновку, що проведення огляду на стан сп`яніння фіксується саме на відеозапис, залучення двох свідків не вимагається, окрім випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Як наслідок, враховуючи те, що процедура та порядок огляду ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписі, суд приходить до висновку, що саме відеозапис повинен братися до уваги як доказ підтвердження такого.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 проходив медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП Жовківська лікарня Жовківської міської ради Львівського району Львівської області з допомогою технічного засобу Lion Alcolmeter 700, проте такий огляд було проведено із значними порушеннями.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 9 розділу II Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Суд звертає увагу на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 було розпочато лікарем без отримання відповідного направлення від працівника поліції, зокрема дії, які описані в акті № 80 від 06 жовтня 2023 року були розпочаті, а в подальшому продовжені без даного направлення (файл № 3 13.01 год відеозапису).

Більше того, на відеозаписі зафіксовано як дане направлення на огляд заповнюється працівником поліції безпосередньо в приміщенні самої лікарні. Підтвердженням цьому є також час зазначений в обох цих документах, а саме, у висновку під № 80 (а.с. 4) та в направленні на огляд (а.с. 6).

Окрім цього, на даному відеозаписі зафіксовано як лікар, який проводив огляд ОСОБА_1 дає підписати йому ще не до кінця заповнений документ - висновок (файл № 4 відеозаптсу на 13.13 хв.).

З наявного у матеріалах справи відеозапису також вбачається, що на жодному із представлених відеофайлів не відображено, що ОСОБА_1 працівниками поліції було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, зміст статей 59 і 63 Конституції України.

Суд бере до уваги, що в показах свідка лікаря КНП Жовківської лікарні Жовківської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_2 вказала, що при огляді ОСОБА_1 нею не були встановлені будь-які зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, а висновок медичного огляду щодо перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у стані алкогольного сп`яніння фактично базується лише на показах технічного засобу- алкотестера "Драгер".

Окрім цього, суд враховує, те, що в акті медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 80 від 06 жовтня 2023 року вказано, що: поведінка обстеженої особи ( ОСОБА_1 ) - адекватна, під час огляду були скарги на підвищення тиску та головний біль; мовна здатність - не порушена; зіниці його очей - незмінені, реакція на світло - жива; міміка - звичайна; хода - без хитань, поза Ромберга - стійка; тремтіння повік, язика, пальців рук - відсутнє; запах алкоголю з порожнини рота - відсутній; інші прояви та симптоми- відсутні, що видно з копії даного акту долученого представником - адвокатом Брунець Н.М. до матеріалів справи (а.с.31-33).

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що вказаний вище документ, а саме, акт огляду № 80 від 06 жовтня 2023 року не підтверджує зазначених працівником поліції в акті та направленні таких ознак алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, а навпаки їх спростовує.

Окрім цього, при вирішенні даної справи суд враховує, що з квитанції технічного засобу Lion Alcolmeter 700 серійний номер 85207 вбачається, що огляд ОСОБА_1 було проведено на стан сп`яніння 06 жовтня 2023 року, результат тесту 0.73 проміле. Дата останньої повірки 17 січня 2022 року (а.с.3).

З копії свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/0282 (а.с.55) видно, що аналізатор парів спирту "Lion Alcolmeter 700 серійний номер НОМЕР_5 пройшов повірку 19.01.2022 року та така чинна до 19.01.2023 року.

З наведеного вбачається, що огляд гр. ОСОБА_1 було проведено лікарем із використанням алкотестеру "Драгер" строк дії свідоцтва про повірку такого закінчився.

Тобто, остання повірка даного технічного засобу була проведена більше 1 року до дати проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

В той же час суд наголошує, що станом на день ухвалення рішення у даній справі постанова Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2022 року № 412 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 07 квітня 2023 року Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану.

Про цьому, суд враховує і зафіксоване на відеозаписі, а саме те, що коли гр. ОСОБА_1 продув алкотестер "Драгер", то такий зразу ж не показав результ, а лише через декільки секунд. При цьому лікар наголосила, що аналізатор не зреагував.

При цьому суд зазначає, що будь-який вимірювальний прилад є технічним засобом і гарантовано може працювати тільки в період гарантійного строку зазначеного виробником (технічними характеристиками) та в подальшому потребує повірки. Робота такого приладу не може бути гарантовано коректною поза межами цього періоду і на правильність роботи такого вимірювального приладу не можуть вплинути жодні адміністративні норми.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було встановлено лікарем, про що нею ж підтверджено в судовому засіданні, лише покази технічного засобу Lion Alcolmeter 700 повірку якого не було проведено в строк, який встановлений технічними вимогами, не можуть братися судом як беззаперечний доказ перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Із урахуванням викладеного, огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу марки Lion Alcolmeter 700, проведений із порушенням вимог Інструкції №1452/735 та положень ст. 266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не можуть бути використані судом, як беззаперечний доказ вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В своєму рішенні Маліга проти Франції від 23 вересня 1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, у рішенні ЄСПЛ Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року зазначено, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширша, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже, в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Також, в рішенні від 21 липня 2010 року у справі "Коробов проти України", ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення поза розумним сумнівом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за № 1496/27941 та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно ч. 6 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Підтвердженням цього є долучені до матеріалів справи матеріали та відеозаписи, які детально оглянуті та проаналізовані судом.

Як наслідок, приходжу до висновку, що проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, враховуючи норму ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є недійсним.

Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, матеріали справи не містять.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, який також складений з грубим порушенням, за відсутності належного, повного огляду особи, проведеного з дотриманням вимог Інструкції, ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути покладений в основу доведеності вини особи.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Враховуючи положенням норм статей 9, 245, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 279 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення оголошується протокол про адміністративне правопорушення та досліджуються докази.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

При порушеному порядку притягнення до адміністративної відповідальності та порядку зібрання доказів, зокрема порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення справа про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин даний протокол є неналежним доказом у справі та не може свідчити про доведеність вини ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так як всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь, аналіз доказів свідчить про недійсність проведеного його огляду в медичному закладі, приходжу до висновку, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, відсутні належні та допустимі докази вини останнього.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Зеліско Р. Й.