Справа № 485/1565/24
Провадження №3/485/773/24
Постанова

іменем України

18 вересня 2024 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Соловйов О.В., секретар судового засідання Гусарова І. М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Бусахіна О. С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

29 червня 2024 року о 16:40 на а/д Миколаїв-Снігурівка + 8 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом Опель Кадет, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом оскільки позбавлений права керування Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, а також керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Алкотест на місці та проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я відмовився у встановленому законом порядку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та допустив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинена повторно протягом року, та вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху та допустив правопорушення передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Суду пояснив, що 29 червня 2024 року він автобусом з м. Вінниця доїхав до м. Миколаїв, де його автомобілем забрав ОСОБА_2 та вони разом поїхали до м. Снігурівка. По дорозі в них закипів автомобіль та ОСОБА_2 пішов до найближчого населеного пункту за водою, а він залишився в автомобілі. В цей час до нього під`їхали працівники поліції. Працівникам поліції про факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 він не повідомив, оскільки побоювався щоб у останнього не було проблем з поліцією. Після складання протоколу працівниками поліції, на місце події приїхали товариші по службі та забрали його разом з автомобілем не дочекавшись ОСОБА_3 , який в цей час ходив за водою.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення, датованих 29 червня 2024 року, серією ААД № 480379 та серією ААД № 480384. Протоколи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Заперечень щодо викладених у них обставин та порядку складання порушник не зазначив, від підпису відмовився. До протоколу додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 29 червня 2024 року; диск з відеозаписом події правопорушення 29 червня 2024 року за участю ОСОБА_4 на якому зафіксовано факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі; копію постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 31 жовтня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, постанова набрала законної сили 13 листопада 2023 року

Відповідно до п. 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 р/ № 1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи працівником поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час огляду ОСОБА_1 , інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи, а відтак присутність свідків відповідно до закону не вимагається.

Дії інспектора відповідали вимогам чинної "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" у разі виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння.

До пояснень ОСОБА_1 суд ставиться критично та розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинені правопорушення.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, на запитання працівника поліції чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом останній спочатку відповів, що не керував. До вказаної відповіді ОСОБА_1 суд також ставиться критично та також розцінює її як намагання уникнути відповідальності, оскільки в подальшому на запитання про належність транспортного засобу останній повідомив, що не знає кому він належить, а на запитання чи не перебував він за кермом відповів, що може був і він. Також на запитання працівника поліції чи вживав він перед керування транспортним засобом алкогольні напої відповів, що не хоче говорити неправду та надав стверджувальну відповідь сказавши, що вживав, а також їхав з Вінниці до Снігурівки. Таким чином, з відеозапису вбачається, що під час розмови з працівником поліції ОСОБА_1 спочатку заперечував факт керування, однак згодом не заперечував цього та повідомив, що перед керуванням транспортним засобом вживав алкоголь.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 працівникам поліції та суду свідчать про його намагання уникнути відповідальності, однак оцінивши відеозапис в цілому, у суду відсутні сумніви у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 з приводу причин неповідомлення працівників поліції про керування транспортним засобом ОСОБА_2 , оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 так і не пояснив які ж саме у ОСОБА_2 могли виникнути проблеми. При цьому пояснив, що ОСОБА_2 мав посвідчення водія та не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП та останній не міг не усвідомлювати про можливі наслідки та мав можливість повідомити працівника поліції про те, хто саме керував транспортним засобом.

Також суд критично ставиться до пояснень допитаного в якості свідка ОСОБА_2 , оскільки останньому, який не є військовослужбовцем та не проходить військову службу, дали у користування належний, зі слів ОСОБА_1 , бригаді автомобіль. При цьому свідок не міг пояснити хто саме попросив його забрати в м. Миколаїв ОСОБА_1 та хто саме давав йому автомобіль.

Також в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснили, що з місця події автомобіль забирали військовослужбовці які проходять військову службу разом з ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 не дочекались коли він повернеться з водою та залишили його. При цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не змогли пояснити в зв`язку з чим виникла необхідність викликати інших осіб, аби вони забрали автомобіль, та чому вони не дочекалися ОСОБА_2 та залишили його.

Доводи адвоката Бусахіна О. С. про відсутність доказів, зокрема відеозапису, на підтвердження факту керування транспортним засобом, суд вважає безпідставними, оскільки з пояснень працівникам поліції самого ОСОБА_1 вбачається факт керування.

За підтвердження події і складу адміністративного правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч.2 ст.130 КУпАП, санкція якої є безальтернативною.

Разом з тим, що стосується адміністративного стягнення, передбаченого ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді оплатного вилучення транспортного засобу, то, як орієнтує Пленум Верховного Суду України у п.28 постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14, оплатне вилучення транспортного засобу може бути допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність, зокрема ч. 5 ст. 126 КУпАП. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, датованих 29 червня 2024 року, серією ААД № 480379 та серією ААД № 480384, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_5 .

Таким чином, до ОСОБА_1 не може бути застосоване покарання у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, яким він керував під час вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи, що до суду надійшли матеріали щодо декількох адміністративних правопорушень, вчинених однією особою, які розглядаються одним суддею, вони підлягають об`єднанню в одне провадження.

Керуючись ст.ст.280,283,284 КУпАП,-

постановив:

Справи № 485/1564/24 (провадження № 3/485/772/24), № 485/1565/24 (провадження № 3/485/773/24), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП - об`єднати в одне провадження.

Об`єднаному провадженню присвоїти номер справи № 485/1565/24 (провадження № 3/485/773/24).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч.2 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача ДКСУ: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0014001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави (стягувачем є Державна судова адміністрація) у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 к.) за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача (ГУДКСУ): Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя О. В. Соловйов