Справа № 753/455/24 Головуючий в суді І інстанції Бондаренко М.С.
Провадження № 33/824/1616/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 6 лютого 2024 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 6 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 20 грудня 2023 року, о 18 год. 45 хв., за адресою: м. Київ, вул. Б. Гмирі, 5, керуючи транспортним засобом «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 20 грудня 2023 року, о 18 год. 45 хв., за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 10/12, керував транспортним засобом «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», під запис на нагрудну бодікамеру 470658, 472394 номер тесту 4377, результат позитивний - 2,19‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП..

У апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 - адвокат Харченко С.В., поданій 20 лютого 2024 року засобами електронного зв`язку, указано на незаконність та необґрунтованість постанови, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставин справи.

ОСОБА_1 вказує, що не порушував правил дорожнього руху та не вчиняв дорожньо - транспортну пригоду. Фактичні обставини справи згідно точки зору ОСОБА_1 полягають в тому, що 20.12.2023 року близько 18 год. ОСОБА_1 перепарковував своє авто і в цей момент його авто зупинили невідомі люди та почали звинувачувати у здійсненні наїзду на припарковане авто. Оглянувши своє авто ОСОБА_1 жодних пошкоджень на своєму авто не виявив та пішов у власних справах. Однак через декілька годин приїхали працівники поліції та звинуватили у вчиненні якогось ДТП. Пошкодження на його автомобілі були відсутні. Господар пошкодженого авто відсутній та не опитаний. Однак вищезазначені обставини не завадили працівникам поліції скласти відносно ОСОБА_1 протокол за ст. 124 КУпАП при цьому навіть не перевіривши пошкодження на авто на співпадіння. При цьому працівники поліції не опитали власника пошкодженого автомобіля, щодо наявних пошкоджень, а також не долучили фото та відео з місця пригоди. Фактичною підставою звинувачення ОСОБА_1 в ДТП були покази свідка, які нічим не підтверджені. Отже, вина ОСОБА_1 в ДТП не є доведеною.

Підкреслює, що долучена до протоколу схема місця ДТП не відповідає вимогам Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року та суперечить поясненням самих учасників ДТП, а тому є неналежним доказом по справі і потребує доопрацювання.

Зазначає, що працівники поліції підійшли поверхово та безвідповідально до складення схеми ДТП.

Вказує, що складений працівниками поліції протокол відносно ОСОБА_1 не відповідає ст. 256 КУпАП.

Невідповідність протоколу ст. 256 КУпАП полягає в наступному: в протоколі не зазначено свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, не долучено фото та відеоматеріали, не визначено розмір матеріальних збитків, якщо такі були за які вказано в протоколі, схема ДТП, що долучена до матеріалів справи не відповідає Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, права та обов`язки учасникам ДТП не роз`яснено, пошкодження на авто на співпадіння не досліджувались.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 порушив ПДР, оскільки протокол складений відносно нього не відповідає ст. 256 КУпАП, а схема ДТП не розкриває обставин ДТП. Матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції.

Також вказує, що зміст протоколу не відповідає вимогам, що передбачені ст. 256 КУпАП.

Акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не містить дати та часу, його зміст є незрозумілим через низьку якість фотокопії бланку акта, а тому не може бути належним та допустимим доказом по справі відносно ОСОБА_1 .

В матеріалах справи міститься акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 який не містить дати та часу, а його зміст є незрозумілим, а тому даний акт не може бути належним та допустимим доказом по справі.

Зазначає, що працівниками поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 не було роз`яснено останньому його права та обов`язки, а також правові наслідки складання даного протоколу, суть обвинувачення, протокол складено нерозбірливо, тощо.

Стверджує, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини ОСОБА_1 , працівники поліції з невідомих причин не доставили ОСОБА_1 до лікаря- нарколога для проведення відповідного огляду та навіть не повідомили про можливість проведення такого огляду. Таким чином, поліцейським було грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Також посилається на те, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Таким чином дії працівників поліції не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Крім того, адвокат Харченко С.В. просить поновити йому строк на оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 6 лютого 2024 року. Вказує, що постанову було оприлюднено лише 18 лютого 2024 року та отримано ним 19 лютого 2024 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

Вирішуючи клопотання Харченко С.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови Харченко С.В. пропустив з поважних причин, а тому суд вважає за необхідне поновити цей строк.

На підставі вищевикладеного просив скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 6 лютого 2024 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Харченко С.В. просили апеляційну скаргу задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Згідно п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту вини ОСОБА_1 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 530643 від 20 грудня 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

схемою місця ДТП до протоколу, в якій вказані місце розташування транспортного засобу на дорозі після зіткнення, умови погоди, стану дорожнього покриття, освітлення, пошкодження транспортних засобів після ДТП: «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 та «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_2 ;

письмовими поясненням свідка ОСОБА_5 , яка і викликала працівників поліції на місце пригоди. Так, свідок вказала, що 20 грудня 2023 року, о 18 год. 45 хв., було здійснено ДТП водієм ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 в`їхав у припарковану машину. Далі він намагався продовжити рух, але вдалось зупинити машину, а після того як відчинила двері зрозуміла, що він ( ОСОБА_1 ) перебуває у стані алкогольного сп`яніння. В автомобілі також знаходився хлопчик, який є внуком ОСОБА_1 та перебував з ним весь час. Після зупинки транспортного засобу викликали патрульних та дочекались їх прибуття;

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2023 року серії ААД № 530644, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, у протоколі в повній мірі викладено суть правопорушення, зокрема він складений за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Соціотерапія» від 20 грудня 2023 року;

чеком Drager Alcotest 6820 від 20 грудня 2023 року 19 год. 34 хв., прилад АRHK-0495, принтер № АRHH-0738, тест № 4377 згідно якого у видихнутому ОСОБА_1 повітрі виявлено 2,19 проміле алкоголю;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою «Драгер»;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Соціотерапія» від 20 грудня 2023 року;

відеозаписом з бодікамери поліцейського № 470658, 472394, відповідно до якого, свідок ОСОБА_5 та інші очевидці надають пояснення щодо керування транспортним засобом, який скоїв саме ОСОБА_1 . Після чого працівниками патрульної поліції було вказано на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на газоаналізаторі Alcotest drager 6820. Далі зафіксовано як ОСОБА_1 продуває трубку і прилад «Drager alcotect 6820» показує результат 2,19‰ алкоголю у крові та зафіксовано фактичне визнання ним вживання алкогольних напоїв. Стосовно ОСОБА_1 було складено протоколи, з якими його було ознайомлено, роз`яснено права, час та місце розгляду справи;

письмовими поясненням свідка ОСОБА_5 , яка і викликала працівників поліції на місце пригоди. Так, свідок вказала, що 20 грудня 2023 року, о 18 год. 45 хв., було здійснено ДТП водієм ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 в`їхав у припарковану машину. Далі він намагався продовжити рух, але вдалось зупинити машину, а після того як відчинила двері зрозуміла, що він ( ОСОБА_1 ) перебуває у стані алкогольного сп`яніння. В автомобілі також знаходився хлопчик, який є внуком ОСОБА_1 та перебував з ним весь час. Після зупинки транспортного засобу викликали патрульних та дочекались їх прибуття.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь - які сумніви у їх достовірності та істинності.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 20 грудня 2023 року за участю ОСОБА_1 .

Відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст.266 КУпАП.

Відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксована подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того із відеозапису, який міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду (час 19:36:48).

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються, як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Доводи проти правильності висновку суду першої інстанції з приводу доведеності порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 , які наведено у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 6 лютого 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка С.В. підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 6 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 6 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана