Провадження № 33/801/79/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В.,

розглянувши за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Молявчика О. В.; потерпілої ОСОБА_2 ,

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Молявчика Олексія Валерійовича

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 428810 від 23 листопада 2023 року ОСОБА_1 23 листопада 2023 року о 15 год 35 хв за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив психологічне та економічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її, виганяв з помешкання та відібрав мобільний телефон, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі двісті п`ятдесят п`ять гривень в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Молявчик О. В. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду у зв`язку з тим, що вперше апеляційну скаргу ним було подано у встановлений законом строк. Проте, постановою Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з відсутністю повноважень на подання апеляційної скарги. 03 січня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Молявчик О. В ознайомився зі змістом постанови апеляційного суду в ЄДРСР та, усунувши недоліки, повторно подав до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Молявчик О. В. просить постанову Вінницького міського суду від 13 грудня 2023 року скасувати як незаконну.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції не врахував, що між подружжям ОСОБА_3 триває судовий процес по розірванню шлюбу та поділу майна подружжя. На цій основі відбуваються дискусії, кожен із подружжя наполягає на своєму варіанті поділу. З цих підстав виникли неприязні стосунки, продовженням яких стали систематичні та безпідставні виклики поліції до помешкання ОСОБА_3 .

Зазначає, що при проведенні перевірки працівники поліції не взяли до уваги пояснення ОСОБА_4 (батька правопорушника), який проживає разом з сином та невісткою і перебуває на їх утриманні за віком і станом здоров`я.

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисник адвокат Молявчик О. В. підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити. ОСОБА_1 не заперечив того факту, що він зняв із реєстрації місця проживання дружини у спірному будинку та прогнав її із цього будинку і вона пішла проживати до своєї матері. Таке рішення він прийняв тому, що вважає, що під час процесу про розірвання шлюбу та поділу спільного майна подружжя, яким є їх будинок по АДРЕСА_1 , їм краще проживати окремо.

Потерпіла ОСОБА_2 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просить постанову суду залишити без змін. При цьому на підтвердження законності постанови суду надала лист № 04/00/011/70880 від 17 листопада 2023 року, адресований їй Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, яким її повідомлено про те, що місце її проживання 16 листопада 2023 року знято з реєстрації на адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до п.п. 2 п. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та п.п. 5 п. 60 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07 лютого 2022 року. Цей лист підтверджує те, що ОСОБА_1 виганяв її із їх спільного будинку та зняв її із реєстрації місця проживання у цьому будинку. Він вигнав її із будинку 23 листопада 2023 року, тому вона змушена проживати у подруги, яка мешкає по сусідству із їх будинком з тим, щоб бути ближче до їх неповнолітнього сина, який продовжує проживати у їх будинку.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисника адвоката Молявчика О. В., потерпілої ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає до задоволення, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову судом винесено 13 грудня 2023 року (а. с. 15).

Вперше апеляційну скаргу захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Молявчик О. В. подав 25 грудня 2023 року (а. с. 17-18).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала з тих підстав, що наявність повноважень на подання апеляційної скарги на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 адвокатом Молявчиком О. В. не підтверджена належним чином (а. с. 21-22).

Повторно апеляційну скаргу захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Молявчик О. В. подав до суду 03 січня 2024 року разом із ордером та копією договору про надання правової допомоги у справі в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 24-27).

З урахуванням викладеного, заява захисника ОСОБА_1 адвоката Молявчика О. В. про поновлення строку на апеляційне постанови суду першої інстанції, заявлена у повторно поданій апеляційній скарзі, підлягає до задоволення.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Згідно вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною статтею можуть бути родичі, колишні чи теперішні подружжя, інші особи, які спільно проживають чи проживали однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується сукупністю наступних доказів:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 428810 від 23 листопада 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , знаходячись по АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання вчинив психологічне та економічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її, виганяв з помешкання та відібрав мобільний телефон, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а. с. 1);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 листопада 2023 року, згідно якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виганяв дружину ОСОБА_2 із будинку, незаконно виписав її із будинку, обзивав нецензурною лайкою. Також відібрав телефон, виніс із будинку, а потім заніс назад та залишив в будинку (а. с. 3);

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , згідно яких 23 листопада 2023 року о 15.35 год. в АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_1 вчиняв відносно неї домашнє насильство психологічного та економічного характеру, а саме виганяв з будинку, забрав телефон, ображав нецензурною лайкою (а. с. 4);

- даними термінового заборонного припису стосовно кривдника від 23 листопада 2023 року, згідно якого до ОСОБА_1 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства 23 листопада 2023 року було застосовано заходи термінового заборонного припису, зокрема, у виді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 . Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесено на 10 діб (а. с. 6).

Вказані докази суд першої інстанції обґрунтовано визнав належними та допустимими і дав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про невірну та неповну оцінку судом першої інстанції фактичних обставин справи не знайшли свого підтвердження та є власним баченням ОСОБА_1 того, що сталося.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що між подружжям ОСОБА_3 триває судовий процес по розірванню шлюбу та поділу майна подружжя, а тому мають місце неприязні стосунки, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому судом відхиляються.

Доводи апеляційної скарги про неврахування працівниками поліції пояснень ОСОБА_4 , який є батьком правопорушника, не заслуговують на увагу, оскільки він є членом сім`ї ОСОБА_1 , а отже зацікавленою особою, яка не може виступати свідком у даній справі.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з урахуванням особи ОСОБА_1 та інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Молявчику О. В. строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Молявчика Олексія Валерійовича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська