Справа № 490/2217/24
н/п 3/490/1633/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., розглянувши протокол про вчинення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, непрацюючою, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
18.03.2024 року відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вказаного протоколу, 18.03.2024 року о 15 год. 39 хв. у м. Миколаєві, вул. Веселинівська, 47, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «Ford C-Max», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. У встановленому законом порядку, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що водій погодилась. Згідно висновка № 278 лікаря-нарколога, водій ОСОБА_1 відмовилась у здачі біологічного середовища, посилаючись на відсутність фізіологічних бажань. Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. За дані дії передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про причини не явки не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
У судовому засідання був присутній представник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Є.О., проте в ході перевірки було встановлено, що згідно з інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України, його право на заняття адвокатською діяльністю зупинено з 31.07.2024 року по 31.03.2025 року на підставі рішення № 129/2024 дисциплінарної палати КДКА Київської області від 31.07.2024 року .
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (даліІнструкція) предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Пунктом 2.5 ПДР України визначено те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до відеозапису, наявного в матеріалах справи, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Ford C-Max», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за перевищення швидкості, після чого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що вона погодилась. Згідно з висновком № 278 від 18.03.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_2 була оглянута лікарем ОСОБА_3 для встановлення стану сп`яніння. Висновок огляду: заключний діагноз встановити неможливо, в зв`язку з відмовою від проведення досліджень, посилаючись на відсутність фізіологічного бажання. Висновок підписаний лікарем-наркологом, а також ОСОБА_1 .
Працівниками поліції неодноразово було попереджено ОСОБА_1 , що у разі ненадання нею біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження, її дії будуть кваліфіковані, як відмова від проведення огляду на стан сп`яніння. Поліцейським було визначено час за який ОСОБА_1 могла надати свої біологічні зразки, визначені лікарем - наркологом, а саме: сечу. На пропозиції працівників поліції ОСОБА_1 повідомляла, що не може надати такі біологічні зразки з фізіологічних причин.
Водій, який проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, не має права обирати вид біологічного середовища, який на його думку потрібен лікарю, оскільки саме лікар несе відповідальність за встановлення діагнозу водію.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 свідомо ухилялася від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння шляхом не надання біологічного середовища сечі, а не з підстав фізіологічної неможливості надання визначеного біологічного середовища. Об`ктивних медичних даних, що ОСОБА_1 має захворювання, які перешкоджали їй сдати біологічний матеріал, а саме: сечу, на дослідження для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, надано не було.
А отже, поведінка ОСОБА_1 розцінена як відмова від проходження огляду, який мав за мету лише бажання уникнути проходження відповідного огляду та, як наслідок, ухилитися від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Відтак, вказані в протоколі обставини про порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України підтверджуються доданими до нього висновком № 278 від 18.03.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозаписом.
З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та її дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших.
З урахуванням наведеного вище вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадянз позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 266, 280, 283-285 КУпАП, -
На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.
Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів.
СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН