Справа № 627/180/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2024 рокус-ще Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Каліберда В.А., за участю секретаря Коломієць Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Краснокутськ Богодухівського району Харківської області заяву ОСОБА_1 про відвід судді Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л.В. від участі в розгляді матеріалів справи за №627/180/24 про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До Краснокутського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л.В. від участі в розгляді матеріалів справи за №627/180/24 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Вказана заява мотивована тим, що при розгляді адміністративного матеріалу №627/180/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя Вовк Л.В. порушує права на захист та справедливий розгляд справи, що може вплинути на об`єктивний розгляд справи про адміністративне правопорушення, а тому суддя Вовк Л.В. не може брати участь у розгляді даної справи та підлягає відводу.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його адвокат Варфоломєєва С.В. заяву про відвід судді Вовк Л.В. підтримали та прохали задовольнити.

Викликана в судове засідання суддя Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л.В. не з`явилася, надавши заяву про розгляд заяви про відвід у її відсутність, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його адвоката Варфоломєєвої С.В., приходжу до наступного висновку.

Нормами чинного КУпАП не врегульовані питання відводу (самовідводу) судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому, з метою забезпечення виконання положень ст.1 КУпАП, суд застосовує принцип аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального та керується ст.ст. 75-81 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, суд вважає, що розгляд заяви про самовідвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

У разі, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Розглядаючи заяву про відвід судді, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість чи не об`єктивність у розгляді справи. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви ОСОБА_1 про відвід судді Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л.В. не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, а мотиви відводу судді Вовк Л.В., які зазначені в заяві, не можуть свідчити про порушення права на справедливий суд та упередженість судді, навпаки, заявник ОСОБА_1 при розгляді заяви про відвід повідомив, що суддею Вовк Л.В. судові засідання проводяться та розглядається адміністративний матеріал за ч.1 ст.130 КУпАП по суті, допитуються свідки, а також розглядаються заявлені ним клопотання. Окрім цього, вказане заявником ОСОБА_1 в заяві про відвід порушення суддею Вовк Л.В. його права на захист, не знайшло свого підтвердження, оскільки його представництво і захист прав та законних інтересів в суді здійснює його адвокат Варфоломєєва С.В.

В зв`язку з вищевикладеним, вважаю що заява ОСОБА_1 про відвід судді Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л.В. від участі в розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення за №627/180/24, задоволенню не підлягає, оскільки заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставним.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 283 КУпАП, ст. 81 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л.В. від участі в розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення за №627/180/24 - відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Каліберда