Справа № 509/4464/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч.4 ст 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД №576148 від 25 липня 2024 року - 25 липня 2024 року близько 15:50 год водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1 , в с. Молодіжне Одеського району Одеської області (м.Чорноморськ), автодорога 0161828, в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху залежно від швидкості руху та дорожньої обстановки при повороті праворуч не притримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Note», номерний знак НОМЕР_2 . Тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №443875 від 25 липня 2024 року - 25 липня 2024 року близько 15:50 год водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1 , в с. Молодіжне Одеського району Одеської області (м.Чорноморськ), автодорога 0161828, в порушення п.2.10 Правил дорожнього руху після вчинення ДТП з автомобілем «Nissan Note», номерний знак НОМЕР_2 , поїхав з місця пригоди. Тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААД №576147 від 25 липня 2024 року - 25 липня 2024 року близько 15:50 год водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1 , в с. Молодіжне Одеського району Одеської області (м.Чорноморськ), автодорога 0161828, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху після вчинення ДТП з автомобілем «Nissan Note», номерний знак НОМЕР_2 , вжив алкоголь (вміст алкоголю 1,44‰). Тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання прибули ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Станіславська А.В.

ОСОБА_1 пояснив, що дійсно відбулись зазначені події, поїхав з місця ДТП тому що не зміг домовитись з другим водієм, але зазначив що алкогольні напої вживав на передодні, вночі, а сказав що вживав алкоголь після ДТП за рекомендацією співробітників поліції.

Адвокат просила допитати свідків, це дружина ОСОБА_1 та сусід ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що є дружиною ОСОБА_1 , що під час події ДТП вона була в Болгарії, бачила тільки через камеру, яка розташована у дворі будинку що майже всю ніч на передодні її чоловік відпочивав та вживав алкогольні напої разом з сусідом. Пояснила що чоловік дуже хороша людина. Більше нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_2 , показав суду, що є сусідом ОСОБА_1 , що вони з ним вживали спиртні напої майже всю ніч і через те ОСОБА_2 заночував у ОСОБА_1 . Вранці ОСОБА_1 поїхав у справах, а приблизно о 16-00 годин повернувся додому і одразу ліг спати. Через деякий час, може годину приїхала поліція. На запитання суду свідок відповів що після повернення ОСОБА_1 додому той одразу пішов спати та жодних напоїв тим паче алкогольних не вживав, оскільки він був разом з ним.

Адвокат Станіславська А.В. просила суд перекваліфікувати ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП

Постановою від 29.08.2024 року Матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.130 КУпАП та ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 та ст.124 КУпАП об`єднані в одне провадження та присвоїно адміністративній справі єдиний унікальний номер провадження № 3/509/2622/24 та справи № 509/4464/24.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з пунктом 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується дослідженими судом матеріалами справи: протоколами про адміністративні правопорушення; схемою місця ДТП; письмовим поясненням ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_4 ; письмовою заявою ОСОБА_1 до суду у якій він визнав свою вину.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, а саме: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Стосовно правопорушення, визначено у протоколі згідно ч.4 ст130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 N 1452/735 (далі Інструкції).

Згідно п. п. 1.6, 1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, встановлено у судовому засіданні за матеріалами справи. Сторона захисту також не заперечує факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до матеріалів справи дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч. 4 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність, у тому числі, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю, алкоголю.

Однак, під час судового розгляду встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано невірно за ч. 4 ст. 130 КУпАП, позаяк останній вживав алкоголь до вчинення ДТП, тобто до того, як він сів за кермо автомобіля та керував ним, а не після вчинення ДТП.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених ч.1 ст. 130 КУпАП., суд дійшов висновку про необхідність застосування стягнення до ОСОБА_1 у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 36, 40-1, 122-4, 124, ч.1 ст.130, 287, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 122-4 КУпАП і притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (триста тисячі чотириста) грн. 00 коп.

На підставі ст. 36 КУпАП, остаточно визначити адміністративне стягнення ОСОБА_1 в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу - 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є. М. Панасенко