Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8626/24 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Номер провадження №33/4805/1036/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Жмуцького М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Жмуцького Миколи Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 10 червня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 10 червня 2024 року (з урахуванням постанови цього ж суду від 11.07.2024) ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605, 60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 25.05.2024 о 20 год 15 хв ОСОБА_1 , у м. Житомирі, по вул. Дачна, 48, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в медичному закладі, з метою підтвердження стану наркотичного сп`яніння відмовився. Від керування транспортним засобом водія відсторонено в порядку ст. 266 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Жмуцький М.В. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебування останнього за кермом та його зупинку, порушено процедуру огляду, оскільки одразу запропоновано ОСОБА_1 поїхати до медичного закладу, не роз`яснено ОСОБА_1 його права.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника адвоката Жмуцького М.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 694740 від 25.05.2024 вбачається, що 25 травня 2024 року о 20 год 15 хв ОСОБА_1 , у м. Житомирі, по вул. Дачна, 48, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в медичному закладі, з метою підтвердження стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом водія відсторонено в порядку ст. 266 КУпАП (а.с. 1).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 694740 від 25.05.2024, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі відмовився (а.с. 1); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 2); рапорті поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області капрала поліції О.Середюк (а.с. 3); наявним в матеріалі справи відеозаписом обставин події з нагрудних камер поліцейських (а.с. 4).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду в цілому дав належну оцінку всім доказам у справі та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», не приймаються до уваги, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

З рапорту поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області капрала поліції О.Сердюк від 25.05.2024 убачається, що 25.05.2024 близько 20 год.15 хв. за адресою м.Житомир вул. Дачна, буд.48, екіпажем ТОР 32 згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» зупинено транспортний засіб «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм були виявленні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з дослідженого відеозапису, то 25.05.2024 на службовий планшет отримано виклик інформаційного характеру, звернення, що керманич автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Наведені норми свідчать про наявність правових підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу, який був викликаний необхідністю перевірки вказаної інформації, тому дії працівників поліції не можна визнати не обґрунтованими і такими, що не відповідали вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» незалежно від наслідків розгляду матеріалів про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, якщо не доведено факт порушення ПДР України.

Посилання захисника на ту обставину, що працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 положень ПДР, які відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не можна вважати законною, як і наступні дії працівників поліції, апеляційним судом не приймаються, як такі, що не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. В даному випадку, зупинка транспортного засобу проведена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а після зупинки автомобіля ОСОБА_1 були надані пояснення щодо мотивів зупинки, з чим останній погоджувався, а тому подальші дії ОСОБА_1 регламентуються нормами п. 2.5 ПДР та знаходяться у причинному зв`язку стосовно зупинки автомобіля.

З відеозаписів нагрудної камери вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній спочатку погодився, але пізніше відмовився.

Доводи апеляційної скарги стосовно неправомірних дій працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП судом не приймаються, як не підтверджені доказами.

Щодо доводів захисника про порушення процедури огляду, оскільки одразу запропонували поїхати ОСОБА_1 до медичного закладу, а не на місці, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аналогічні вимоги закріплено у п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проте, слід зауважити, що вищевказані нормативно-правові акти та КУпАП передбачають, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише у найближчому закладі охорони здоров`я, а працівниками поліції взагалі такий огляд не проводиться.

Відеозаписом також спростовуються доводи захисника, що ОСОБА_1 не роз`яснено прав за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні вимоги закріплені у розділі ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

Протокол серії ААД № 694740 від 25.05.2024 містить відмітку, зокрема, особистий підпис про ознайомлення ОСОБА_1 із змістом протоколу та правами, передбаченими ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП.

Посилання апелянта на судову практику апеляційних судів не має правового значення, оскільки наведені постанови не мають відношення до розгляду даної справи за відсутності на території України прецедентного права.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким надана вірна оцінка, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Жмуцького Миколи Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 10 червня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь