Житомирський апеляційний суд
Справа №935/3347/23 Головуючий у 1-й інст. Рибнікова М. М.
Номер провадження №33/4805/826/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2024 року об`єднано справи №935/3345/23 та №935/3347/23 в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер справи №935/3347/23 (3/935/1744/23).

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. Провадження у справі в цій частині закрито в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 04.10.2023 близько 00 год 10 хв на 108 км+300м а/д М-06 Київ-Чоп керував автомобілем Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення мови, поведінка, що не відповідає ситуації. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер у встановленому законом порядку та у найближчому медичному закладі відмовився при фіксації на два портативні відеореєстратори. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 04.10.2023 близько 01 год 00 хв на 108 км+500м а/д М-06 Київ-Чоп після складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України, не виконав неодноразове законне розпорядження поліцейського про передачу посвідчення водія для вилучення у порядку, передбаченому ст.265-1 КУпАП, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню (вимозі) поліцейського, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови. На його думку, вирішуючи питання про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції не врахував, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу, а відеозаписи, наявні в матеріалах справи, не долучались до протоколу, у зв`язку з чим такі є неналежними доказами. Також вказав на порушення порядку складення направлення на огляд водія на стан сп`яніння у медичному закладі. Окрім того, зазначив, що обвинувачення його у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не ґрунтується на доказах.

Належним чином повідомлені про місце і час судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник Кушніренко А.В. до суду апеляційної інстанції не з`явились. ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не подавав. Від захисника ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю у розгляді іншої справи. Проте, до клопотання адвокат не додав належних доказів, які б підтверджували такі обставини, а суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями збирати такі докази. Крім того, захисник, з огляду на зазначений ним час судового засідання в іншому суді, не був позбавлений можливості прийняти участь у даному судовому засіданні в режимі відеоконференції, подавши відповідне клопотання.

За таких обставин, причини неявки ОСОБА_1 та його захисника Кушніренка А.В. не можна вважати поважними. Тому, з метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008), зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд даної справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Кушніренка А.В.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП та у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, з правовою кваліфікацією таких дій за ст.185 КУпАП, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №607402 від 04.10.2023, вбачається, що ОСОБА_1 04.10.2023 близько 00 год 10 хв на 108 км+300м а/д М-06 Київ-Чоп керував автомобілем Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення мови, поведінка, що не відповідає ситуації. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер у встановленому законом порядку та у найближчому медичному закладі відмовився при фіксації на два портативні відеореєстратори. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №137612 від 04.10.2023, вбачається, що ОСОБА_1 04.10.2023 близько 01 год 00 хв на 108 км+500м а/д М-06 Київ-Чоп після складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України, не виконав неодноразове законне розпорядження поліцейського про передачу посвідчення водія для вилучення у порядку, передбаченому ст.265-1 КУпАП, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню (вимозі) поліцейського, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП (а.с.27).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП передбачена, зокрема, за злісну непокору, тобто відмову виконати законну вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та у відмові виконати законну вимогу поліцейського про передачу посвідчення водія для його вилучення підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №607402 від 04.10.2023 та серії ГП №137612 від 04.10.2023 (а.с.1,27); направленням ОСОБА_1 на огляд до КНП «Коростишівська ЦРЛ» з метою виявлення стану сп`яніння (підстава: виявлені ознаки сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) від 04.10.2023. Огляд не проводився через відмову ОСОБА_1 (а.с.4); копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 04.10.2023 стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.3); рапортом інспектора БУПП у Житомирській області Олійника І., відповідно якого 04.10.2023 під час здійснення патрулювання у складі екіпажу близько 00.10 год на 108 км а/д Київ-Чоп + 300 м було помічено автомобіль Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з порушенням ПДР. Відповідно до п.7 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» даний автомобіль було зупинено, встановлено особу водія ОСОБА_1 та виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, на що останній відмовився, тому стосовно нього було складено адміністративні матеріали. Відповідно до ст.265-1 КУпАП передбачено тимчасове вилучення посвідчення водія, однак ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, так як не надав посвідчення для його вилучення. Фізична сила застосована не була (а.с.5,29); відеозаписами події з нагрудних камер поліцейських (а.с.8); копією рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.02.2024 (а.с.44,45).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зупинка якого була обумовлена необхідністю перевірки транспортного засобу, який рухався під час дії комендантської години та допустив порушення ПДР, про що було повідомлено водія та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.10.2023 серії ЕАТ № 7865875. З відеозаписів також чітко вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 вказано про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому медичному закладі. Від проходження огляду він беззаперечно відмовився. ОСОБА_1 були роз`яснені відповідні права та обов`язки, а також наслідки ухилення від огляду на стан сп`яніння. Також, відеозапис свідчить, що ОСОБА_1 категорично відмовився виконувати законну, неодноразово повторену вимогу поліцейського надати посвідчення водія для його тимчасового вилучення, незважаючи про роз`яснення йому наслідків такої відмови. ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколів, від підпису у яких та в інших документах він відмовився.

Посилання апелянта на ту обставину, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.02.2024 року було скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР, винесену відносно ОСОБА_1 , а тому зупинку його автомобіля не можна вважати законною, як і наступні дії працівників поліції, апеляційним судом не приймаються, як такі, що не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. В даному випадку, після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , йому було надані чіткі пояснення щодо мотивів зупинки, а тому подальші дії водія регламентуються нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Окрім того, з правового аналізу норм п.5 ч.1 ст.8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», пунктів 3, 8, 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, слідує, що факт пересування транспортним засобом під час дії комендантської години є достатньою підставою для зупинки працівниками поліції транспортного засобу та перевірки документів для встановлення осіб, що перебувають у транспортному засобі, про що правильно зазначив суд першої інстанції.

Факт наявності чи відсутності в матеріалах справи направлення на проходження медичного огляду, час його складення, тощо, не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився від такого огляду.

Доводи ОСОБА_1 , щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, повністю спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, яким, крім інших письмових доказів, підтверджено, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору, відмовився виконувати законну, неодноразово повторену вимогу поліцейського та не надав посвідчення для його тимчасового вилучення відповідно до ст.265-1 КУпАП.

Судом першої інстанції було надано правильну оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП у діях ОСОБА_1 . Даний доказ був долучений уповноваженою особою до адміністративних матеріалів при направленні їх до суду, а відсутність посилання на відеозапис у графі «до протоколу додаються» не може бути підставою для визнання відеозапису неналежним та недопустимим доказом і не спростовує зафіксованих на ньому обставин події.

Протоколи про адміністративні правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінуємих йому правопорушень за встановлених судом обставин.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280,283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП. Зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич