Номер провадження 3/521/7861/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України.

Згідно протоколу серії АБА № 113495 від 23.07.2024 року про адміністративне правопорушення, 23.07.2024 року, о 21 год. 30 хв. в м. Одесі, по вул. Об`їзна дорога, 22/8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MAZDA 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду, у встановленому законом порядку, на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте до судового засідання не з`явився. В судовому засіданні його адвокат Садаклієв І.І. провину Войстріка Є.О. не визнав та надав суду письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні, та згідно яких просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що 23 липня 2024 року о 21:20 год., ОСОБА_1 , по вулиці Об`їзна дорога, був зупинений працівниками патрульної поліції. Підставою для його зупинення стало знаходження дитини на передньому пасажирському сидінні без спеціалізованого дитячого крісла. Після спілкування з водієм, працівники патрульної поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

З наявного в матеріалах справи відеозапису, простежується, що о 21 годині 24 хвилини, за допомогою газоаналізатор "Drager", було встановлено наявність алкоголю в крові ОСОБА_1 у кількості 0,13 проміле, що не перевищує встановленої законом норми. При цьому, працівниками патрульної поліції не складався Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу, в матеріалах справи, також відсутня.

Далі, не маючи підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення за п.2.9а Правил дорожнього руху України, знаючи, що крім ОСОБА_1 та його восьмирічного сина, в автомобілі знаходилась пасажирка з малолітньою дитиною, яких ОСОБА_1 віз до лікарні, працівники поліції запропонували йому пройти обстеження вже на стан наркотичного сп`яніння, але у спеціалізованому медичному закладі. ОСОБА_1 повідомив, що він везе жінку з хворою дитиною до лікарні та не може їх залишити. Крім того, в автомобілі був його восьмирічний син, якого він також не міг залишити одного.

В поясненнях також зазначає, що на час складання Протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений поліцейськім взв. 1 р. 1 бат. 2 полку УПП в Одеській області, ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 , Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не було. Зазначене простежується з наявного в матеріалах справи відеозапису, ( 43 хв. або 22:05 ПВР 471824).

Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису, а саме на 01 год. 46 хв. особа у формі працівника патрульної поліції, (на одинці з ним) пропонує водію ОСОБА_1 пройти медичне обстеження на стан наркотичного або алкогольного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі та не попереджає його про можливі наслідки відмови від проходження освідування, а навпаки повідомляє йому, що нічого страшного, той може відмовитись. Зазначена особа не є поліцейським, який складав Протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №113495.

З матеріалів справи, взагалі не встановлено дану особу, де і ким він працює та на якій посаді.

Після чого, ця особа повідомляє ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування у спеціалізованому медичному закладі та каже йому, щоб той склав Протокол за п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Особисто ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не відмовлявся від проходження медичного огляду. Тоді один із патрульних поліцейських (невідома особа) повідомив іншім, що зафіксував його відмову, після чого був складений Протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №113495. А тому просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Суддя дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

Із відеозапису портативного відеореєстратора, вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, відповідно до вимог п.11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України та працівник патрульної поліції почав вчиняти дії, направлені на спонукання ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду, тобто, до вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

У той же час, згідно з наявного у справі відеозапису з боді-камери вбачається, що на відео зафіксовано добровільне проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «ДРАГЕР». Результат огляду показав 0,13 % проміле, тобто допустиму норму алкоголю в організмі, однак працівник поліції продовжив наполягати, що у ОСОБА_1 наявні ознаки сп`яніння та наголошував на проходженні вже огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі або відмові від проходження медичного огляду, однак останньому не були роз`яснені наслідки відмови від проходження медичного огляду.

З оглянутого відеозапису вбачається, що працівниками поліції було грубо порушено приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 по виявленню ознак сп`яніння, оскільки працівник поліції не зміг однозначно встановити у якому саме сп`янінні може перебувати особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, що у свою чергу говорить про ціленаправлене вчинення дій направлених на складання протоколу.

У той же час, зі змісту зазначеного пункту Правил дорожнього руху України вбачається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-VI;

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суддя вважає, що усі зазначені дії поліцейського, були незаконними, оскільки роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності прав, які законодавством не передбачені по суті вчинені виключно з метою спонукання ОСОБА_1 до висловлення відмови від проходження огляду.

З огляду на конкретні обставини зазначеної справи, є очевидним, що без зазначених протиправних дій працівника патрульної поліції, правопорушення не було б вчинено, тобто мала місце провокація та схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду.

У даному випадку поліцейський мав би виконувати вимоги п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, згідно з яким з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, з огляду на викладене, слід вважати, що в такому випадку відсутнє порушення останнім вимог Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9-11, 130, 221, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя Д.Д. Громік