ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року суддя Солом`янського районного суду м.Києва Агафонов С.А., розглянувши матеріали справи стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в Національній добувній промисловості України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

08.07.2024 року о 11 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Lexus RX350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Ідзиковських у м.Киві, під час руху недотримавшись безпечного інтервалу здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушила вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала частково, зазначивши що під час руху завдала незначних пошкоджень. оскільки перебувала у тяжкому моральному стані. Вийшовши із автомобіля, помітила, що водія «Toyota» не виявилось на місці, внаслідок чого звернулась до охоронця клініки за допомогою. Однак знайти власника не вдалось можливим, тому залишила особисті контакти охоронцеві. Оскільки поспішала на робочу зустріч, була вимушена відлучитися з місця події, як через деякий час їй телефонував водій т.з. «Toyota», на що вона повідомила, щоб останній викликав працівників поліції та вона буде на місці через 60 хв.

Але в будь якому разі не покидала місце дорожньо - транспортної пригоди та намагалась знайти контакти водія.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив суду надані покази ОСОБА_1 та зазначив, що разом із дружиною повернулися на місце дорожньо транспортної пригоди.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується такими дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №825376 від 05.08.2024 року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; рапортом, протоколом огляду транспортного засобу, які у своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 під час керування автомобілем порушила вимоги пункту п.13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи винного, яка визнала вину у вчиненні правопорушення, суд вважає за можливе накласти стягнення у межах закону, яку порушила ОСОБА_1 у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Крім того, 08.07.2024 року о 11 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Lexus RX350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Ідзиковських у м.Киві, порушила вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху та допустила дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.п.2.10 (а), Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, та долучені до нього докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Крім того, із диспозиції вказаної статті вбачається, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи зі змісту даної статті суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення характеризується умислом, а тому для настання адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, останній, залишаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, повинен був усвідомлювати, що він був причетний до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , відсутні дані про усвідомлення вказаною особою причетності до дорожньо-транспортної пригоди та наявність умислу на залишення її місця, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 як обов`язкову ознаку суб`єктивної сторони правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає, що вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 124, 122-4, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Солом`янський районний суд м.Києва.

Суддя С.А.Агафонов