Справа № 352/1829/24
Провадження № 3/352/904/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суд Івано-Франківської області Гриньків Д.В., розглянувши в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 5 статті 122 КУпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинила порушення правил обгону, що спричинило створення аварійної обстановки, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП за наступних обставин:

19.06.2024 року о 14 год 40 хв на автодорозі ТО906 між с. Березівка та с. Тисменичани керувала автомобілем HYNDAI номерний знак НОМЕР_1 , при виконанні обгону не впевнилась, що це буде безпечно для інших учасників руху, внаслідок чого створила аварійну ситуацію автомобілю AUDI номерний знак НОМЕР_2 , що здійснив зіткнення із автомобілем MAN номерний знак НОМЕР_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.п. 14.6 ґ, 2.3б ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнала, зазначила, що перед здійсненням обгону автомобіля МАН, який рухався у попутному напрямку, виконала вимоги п.14.2 ПДР, тобто переконалася у тому, що жоден із транспортних засобів, які рухалися позаду не розпочали обгін та те, що транспортний засіб, який вона буде обганяти не подає сигналу повороту, смуга зустрічного руху, на яку вона повинна була виїжджати була вільна від автомобілів на достатній для обгону відстані та після маневру обгону вона зможе не створювати перешкоди транспортному засобу, який вона обганяє, повернутися на займану смугу. ОСОБА_1 увімкнула покажчик повороту та почала маневр обгону, коли наблизилася до середини фури, то побачила у дзеркалі, що її зліва по узбіччю намагається обігнати автомобіль АУДІ, який рухався швидко та почав виляти, тому вона прискорилась, щоб уникнути зіткнення. Завершивши маневр обгону, побачила як автомобіль АУДІ розвернуло на 180 градусів і він лобовим зіткненням здійснив наїзд на автомобіль МАН, в результаті чого АУДІ знов розвернуло та зсунуло на праве узбіччя. Вказала, що при обгоні рухалася зі швидкістю 80-90 км/год, обгін зайняв у неї до однієї хвилини. Зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення відносно неї складений зі слів ОСОБА_2 , та вважає, що до пояснень останнього, які знаходяться в матеріалах справи слід ставитися критично. Зауважила, що матеріали справи не містять доказів які доводять її провину у скоєному. Просила провадження щодо неї у даній справі закрити. Крім того, вказала, що перед початком здійснення обгону позаду неї ні по її смузі руху ні по зустрічній жодні транспортні засоби не рухались, автомобіль Ауді під керуванням ОСОБА_2 не бачила, бічних виїздів на дану дорогу в мой момент не було.

Її захисник Волков С.В. підтримав пояснення ОСОБА_1 , просив провадження щодо неї у зазначеній справі закрити за відсутністю складу правопорушення. Вказав, що показання ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні, відрізняються від тих, що були ним надані працівнику поліції. Вважає, його зацікавленим в результаті розгляду справи, а відтак просив до його показань ставитись критично. Звернув увагу суду, що показання свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджують версію ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що рухався в колоні транспортних засобів, першим із яких був МАН під керуванням водія Гоголя, швидкість якого була приблизно 75 км/год. ОСОБА_2 почав обгін зі швидкістю 100 км/год, перешкод для руху на шляху не було. Після того як він обігнав транспортний засіб, що знаходився між ним та автомобілем HYNDAI (приблизно 2-3 секунди)та порівнявся з задніми колесами автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , остання почала обганяти МАН. Зазначив, що водій автомобіля HYNDAIу бокове вікно не дивилася, тільки у дзеркало заднього виду. Почала витісняти його в ліву сторону, колеса автомобіля АУДІ почали зачіпати обочину. Оскільки ліва сторона його авто легша то транспортний засіб почало крутити по дорозі приблизно 20 м. МАН не встиг затормозити, щоб уникнути зіткнення, оскільки у нього гальмувало тільки одне колесо. Вказав, що обгін автомобілем HYNDAI вантажівки загалом тривав 5-10 с. Просив критично поставитись до показів свідка ОСОБА_3 оскільки остання є власником автомобіля HYNDAI, а відтак заінтересована у результаті розгляду справи.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала, що в день події їхала з ОСОБА_1 в одному автомобілі, сидячи спереду біля водія, їхали з с. Микуличин додому. При маневрі обгону фури посередині смуги побачили іншу машину, яка по обочині обганяє їх. Пришвидшились і завершили обгін. Звукових сигналів інших авто не чула, поворот на їх автомобілі був увімкнений. Зазначила, що в дзеркало заднього виду чи у заднє ліве вікно вона не дивилася та у боковому вікні нікого не бачила, а вже побачила, коли вони у автомобілі з ОСОБА_1 були на середині фури.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого, свідка, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії ААД №806772 від 19.06.2024 про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , рапортом працівника поліції.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №806772 від 19.06.2024 року, «при здійсненні обгону в боковому вікні побачила машину, яка рухалася з ліва по обочині, тому пришвидшилась, щоб не сталося зіткнення..»

Письмові пояснення ОСОБА_2 містять наступне: «… по дорозі їхав грузовий автомобіль МАН з малою швидкістю, як пояснив водій МАНа 70 км/год, а за ним ззаду керувала автомобілем Хюндай сірого кольору жінка, я хотів зробити обгін автомобіля Хюндай, увімкнув поворот і почав обганяти, коли я зрівнявся з автомобілем Хюндай, вона почала іти на обгін, Хюндайом обганяти МАНа, який їхав попереду неї, я зреагував, що вона мені поперечить дорогу, я вже не мав коли тормозити прийняв вліво щоб не вдарити Хюндай в бік, думав що об`їду, об`їхав і вискочив двома колесами на обочину і почало мене розвертати на дорозі мене розвернуло і по інерції я зупинився перед МАНом спереду…»

Водій автомобіля МАН ОСОБА_4 у письмових пояснення, наданих на місці події зазначив, : «рухаючись прямо по прямій з дозволеною швидкістю побачив в ліве дзеркало дві машини, які зрівнялися зі мною в один ряд, я почав відторможуватися , тому що побачив як починає крайню машину носити по дорозі, Ауді хапає обочини, її починає крутити по дорозі. Вона обходить між боковим заносом і заднім ходом він виїжджає переді мною і по інерції я акуратно вдаряю його вперед. Машина, яка була третя між мною і машина яка була зліва змістилася чуть лівіше тому йому прийшлося з`їхати на обочину».

Суд звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_3 пояснила, що перед початком обгону у дзеркало заднього виду чи у заднє ліве вікно вона не дивилася, а відтак її показання жодним чином не свідчать про нездійснення у цей час обгону водієм ОСОБА_2 .

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_4 встановлено, що машина, яка була зліва змістилась чуть лівіше тому йому прийшлось з`їхати на обочину. На переконання суду, дані пояснення підтверджують версію потерпілого ОСОБА_2 про те, що він був змушений з`їхати на обочину, оскільки водій автомобіля Хюндай розпочав обгін.

Одночасно, суд ставиться критично до пояснень ОСОБА_1 в частині здійснення нею обгону фури протягом хвилини та відсутності на той час інших транспортних засобів на будь-якій смузі руху, оскільки взявши до уваги її швидкість руху (з її слів 80-90 км/год) та швидкість руху МАН (зі слів водія ОСОБА_4 70 км/год), та довжину вантажного транспортного засобу згідно технічних характеристик до 10 м., то швидкість останньої становила 4 м/с, а обгін в неї приблизно зайняв до 4-5 секунд, враховуючи необхідність дотримання безпечної дистанції між авто.

В той же час, прийнявши до уваги, що транспортні засоби порівнялись на середині фури (згідно схеми це 3, 87 м, тобто приблизно 4 м.), бічних доріг на дорогу по якій рухались автомобілі, звідки теоретично б міг виїхати ОСОБА_2 на обочину, в той час не було, відтак суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 при виконанні обгону не впевнилась, що це буде безпечно для інших учасників руху.

Згідно з п. 14.6 ґ ПДР України заборонено обгін транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд.

Відповідно до п.2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як встановлено судом ОСОБА_1 допустила порушення згаданих вимог ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП.

Викладені у клопотанні ОСОБА_1 доводи про відсутність в її діях складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення нею Правил дорожнього руху України.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення, передбачені частинами першою-четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.5 ст. 122 КУпАП, оскільки вона керуючи транспортним засобом, порушила вимоги ПДР України, чим вчинила аварійну ситуацію, що призвело до пошкодження транспортних засобів та повністю доведено в суді.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень слід накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 122 КУпАП, зокрема у виді штрафу. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн 60 коп.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.