Провадження № 33/801/744/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД №151763, 04 серпня 2024 року о 13 год. 45 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 здійснив психологічне насильство, а саме : висловлювався нецензурною лайкою відносно своєї сестри ОСОБА_1 .

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 серпня 2024 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, притягнувши його до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на те, що в оскаржуваній постанові суд першої інстанції неповно встановив обставини справи; не врахував, що такі дії ОСОБА_2 відносно потерпілої здійснюються на систематичній основі. Представник потерпілої також зазначає, що судом першої інстанції взагалі не надано належної оцінки поясненням ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_1 щодо вчиненого стосовно неї адміністративного правопорушення, а також наданим доказам у справі. Крім того, апелянт вказує на те, що суд розглянув справу без її участі, чим позбавив її можливості підтвердити обставини, викладенні в проколі про адміністративне правопорушення, та надати пояснення суду.

Вислухавши доводи потерпілої ОСОБА_1 та її представника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку ОСОБА_2 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги представника потерпілої, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Відповідно до чт. 277-7 КУпП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд не дотримався всіх вказаних вимог закону, не повідомляв ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 про дату час розгляду справи, внаслідок чого позбавив учасників справи надати пояснення суду, заявити клопотання, подати докази, тобто скористатись своїми процесуальними правами, передбаченими КУпАП.

Враховуючи те, що судом розгляд справи проведено без належного повідомлення учасників справи, що є істотним порушенням процесуальних прав цих осіб та є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення по суті складеного протоколу, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно із диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_2 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання формують собою домашнє насильство і утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД № , серпня 2024 року о 13 год. 45 хв. ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї сестри ОСОБА_1 , а саме: ображав останню нецензурною лайкою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

До цього протоколу додані рапорт, письмова заява та пояснення ОСОБА_1 , а також форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

З відомостей протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.08.2024, вбачається, що ОСОБА_1 просить прийняти міри до її брата ОСОБА_2 , який 04 серпня 2024 року о 13 год. 45 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , вчинив стосовно неї неправомірні дії.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , вона живе разом зі своїм братом у квартирі АДРЕСА_2 . ЇЇ брат створює нестерпні умови для проживання, вчиняє психологічний тиск відносно неї та виражається нецензурною лайкою, після чергового конфлікту вона звернулась до поліції.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу без належного повідомлення учасників справи, апеляційний суд вважає можливим прийняти поданні потерпілою ОСОБА_1 докази, зокрема відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, що прибули 04.08.2024 року на виклик.

На оглянутих відеозаписах з нагрудних відеокамер поліцейських, зафіксовано, як ОСОБА_2 визнає, що періодично висловлюється нецензурною лайкою на адресу своєї сестри ОСОБА_1 , оскільки, невдоволений санітарним станом квартири та тим, що вона не прибирає житло.

Дослідивши ці та інші наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, по епізоду від 04.08.2024 року, тобто, вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру стосовно своєї сестри ОСОБА_1 , а саме те, що 04 серпня 2024 року о 13 год. 45 хв. ОСОБА_2 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 висловлювався нецензурною лайкою відносно своєї сестри ОСОБА_1 , внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, зокрема, у неї діагностовано хронічний стрес, тривожний розлад та соматоформну вегетативну дисфункцію, що підтверджується консультаційним висновком лікаря від 10.08.2024 (а.с. 53).

Відтак, висновки суду першої інстанції про відсутність доказів вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, апеляційний суд вважає помилковим.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що наявними у справі доказами доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, по епізоду від 04.08.2024 року, а тому постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, а тому приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір 605,6 грн.

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 серпня 2024 року скасувати.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605,6 грн.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Су

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук