ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024 Справа №607/14185/24 Провадження №3/607/6204/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О.М.

при секретарі с/з Кузьменкової О. І.

за участю

прокурора Нюні А. Л.

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

захисника Молень Р. Б.

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області ДСР Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, працюючої начальником КП «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», одруженої, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальникакомунального підприємства «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушенні вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила у встановлених Законом випадках та порядку свого безпосереднього керівника, а саме Тернопільську районну раду, про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед підписанням та надсиланням на адресу УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції України листа № 179 від 08.04.2024, яким відмовила спеціально уповноваженому суб`єкту у сфері протидії корупції, а саме УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції у наданні інформації, зокрема, про преміювання працівників підприємства, у тому числі себе як керівника комунального підприємства «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації»,та про працевлаштування в комунальне підприємство «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», її близьких осіб, що унеможливило проведення повної та всебічної перевірки дотримання вимог Закону України «Про запобігання корупції»

працівниками Підприємства, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальникакомунального підприємства «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушенні вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: підписала та надіслала лист від 08 квітня 2024 року № 179, яким відмовила спеціально уповноваженому суб`єкту у сфері протидії корупції, а саме УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції України у наданні інформації, зокрема, про преміювання працівників підприємства, у тому числі стосовно себе як керівника комунального підприємства «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», та про працевлаштування в комунальне підприємство «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», її близьких осіб, що унеможливило проведення повної та всебічної перевірки дотримання вимог Закону України «Про запобігання корупції», працівниками підприємства, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 172-7; частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівниками Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області ДСР Національної поліції України складено протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, №275 та №276 від 25 червня 2024 року.

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2024 року, об`єднано в одне провадження адміністративну справу № 607/14185/24 (провадження 3/607/6204/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення із адміністративною справою за № 607/14188/24 (провадження 3/607/6206/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер 607/14185/24 (провадження 3/607/6204/2024).

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, не визнала.

Захисник та ОСОБА_1 , суду пояснили, що в протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, не зазначено, в чому полягає приватний інтерес ОСОБА_1 у прагненні уникнути проведення перевірки щодо дотримання нею вимог антикорупційного законодавства; які негативні наслідки для ОСОБА_1 спричинить проведення перевірки щодо дотримання нею вимог антикорупційного законодавства; які позитивні наслідки для ОСОБА_1 зумовить не проведення перевірки щодо дотримання нею вимог антикорупційного законодавства; чи є приватний інтерес ОСОБА_1 у прагненні уникнути проведення перевірки щодо дотримання нею вимог антикорупційного законодавства майновим, якщо так, то яке майно чи цінності є предметом такого інтересу; чи є приватний інтерес ОСОБА_1 у прагненні уникнути проведення перевірки щодо дотримання нею вимог антикорупційного законодавства немайновим, якщо так, то яке немайнове благо є предметом такого інтересу.

Тому зазначення у протоколі про те, що приватний інтерес ОСОБА_1 зумовлено прагненням не надавати інформацію відносно себе, як посадової особи комунального підприємства «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», з метою уникнення проведення перевірки щодо дотримання нею вимог антикорупційного законодавства» є формальним.

За відсутності будь-яких доказів, що підтверджують настання для ОСОБА_1 будь - яких (негативних чи позитивних) наслідків уникнення проведення перевірки щодо дотримання нею вимог антикорупційного законодавства зазначене вище твердження є нічим іншим, ніж припущенням.

Також у листі N° 179 від 08.04.2024 (як і у всіх попередніх відповідях аналогічно) ОСОБА_1 вказує, що комунальне підприємство «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», зможе надати Вам інформацію у відповідний процесуальний спосіб (у порядку, передбаченому КПК України), що прямо вказує на відсутність у ОСОБА_1 наміру приховувати запитувану інформацію, а відтак і відсутність у неї прямого чи опосередкованого інтересу у її ненаданні.

Вказане спростовує також факт наявності у ОСОБА_1 вини у формі умислу, як суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

При цьому формальне зазначення у протоколі, що правопорушення вчинено умисно, оскільки ОСОБА_1 усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків не є належним виконанням вимог ст. ст. 256 та 251 КУпАП України.

Оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження факту наявності у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 та частиною 2 статті 172-7 КупАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою, а тому просять закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 та частиною 2 статті 172-7 КупАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення, так як вважає, що в її діях наявний склад адміністративного корупційного правопорушення, передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 81 Цивільного кодексу України, юридична особа публічного права

створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади,

органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 167 та 169 Цивільного кодексу України, держава та

територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права

(державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку,

встановлених Конституцією України та законом. Таким чином, державні та

комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом

Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування,

є юридичними особами публічного права.

Як вбачається із матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 172-7; частиною 2 статті 172-7 КУпАП, комунальне підприємство «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», створюється Тернопільською районною радою, їй підзвітне і підконтрольне. Являється юридичною особою, має самостійний баланс і статутний фонд, круглу печатку з власним найменуванням, кутовий штамп, штампи для внутрішнього користування виконані українською мовою, фірмові бланки з власними реквізитами, інші реквізити, що підтверджується Статутом комунального підприємства «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», затвердженого розпорядженням голови Тернопільської районної ради від 25.02.2011 № 25,

Отже, комунальне підприємство «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», є юридичною особою публічного права.

Відповідно до рішення голови Тернопільської районної ради Тернопільської

області № 67 від 07.02.2003, ОСОБА_1 призначено на посаду

начальника «Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної

інвентаризації». Контракт з начальником комунального підприємства «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», не укладався. У своїй роботі

начальник Підприємства керується Конституцією України, Законам України,

чинними нормативно-правовими актами, Статутом підприємства.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», посадова особа юридичної особи публічного права голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права, а також особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступники, голова та члени іншого органу управління юридичної особи (крім консультативного), якщо утворення такого органу

передбачено законом або статутом юридичної особи публічного права.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її

службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або

неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час

виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому

числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими

стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Відповідно до пунктів 1-4 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або у колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 28 Закону у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» віднесено до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

За статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення працівники Національної поліції уповноважені на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією, за статтями 172-4-172-9 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Пунктом 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський для виконання покладених на поліцію завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Положення про Національну поліцію України, затвердженого Постановою КМУ №877 від 28.10.2015 року передбачено, що Національна поліція для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань.

Крім того, підпунктом 3 пункту 1 розділу II Положення про Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 року № 17 передбачено, що одним із завдань Управління є протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України.

Підпунктом 23 пункту 1 розділу III зазначеного Положення визначено, що Управління здійснює збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією, а підпунктом 3 пункту 1 розділу IV цього ж Положення передбачено, що Управління має право відповідно до компетенції в установленому порядку одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього функцій.

Відповідно до ч. 1 та п. 2, п. 4 ч. 2 ст. 60 Закону особам, зазначеним у пунктах 1, 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, а також особам, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, забороняється: відмовляти фізичним або юридичним особам в інформації, надання якої цим фізичним або юридичним особам передбачено законом; надавати несвоєчасно, недостовірну чи не в повному обсязі інформацію, яка підлягає наданню відповідно до Закону України «Про запобігання корупції». Не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом інформація про розміри, види оплати праці, матеріальної допомоги та будь-яких інших виплат з бюджету; про конфлікт інтересів осіб, зазначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, та заходи з його врегулювання.

Отже, посадові особи Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України наділені повноваженнями на здійснення перевірок фактів вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, та складання протоколів.

Встановлено, що 28.03.2024 Управлінням стратегічних розслідувань в Тернопільській області ДСР Національної поліції України за вих №1107/55/118/03- 2024 надіслано лист начальнику КП «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_1 , у якому зазначено, що управлінням здійснюється збір доказів та інших фактичних даних з метою підтвердження або спростування факту порушення начальником підприємства ОСОБА_1 вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим просить надати інформацію за період з 01.03.2022 по дату отримання запиту та належним чином завірені копії документів: про повідомлення начальником КП ОСОБА_1 свого безпосереднього керівника про наявність у неї конфлікту інтересів; розпорядчого документу про прийняття на роботу ОСОБА_1 та призначення її на посаду начальника КП, контракту та посадової інструкції; статуту КП «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації»; колективного договору, порядку встановлення та нарахування премій начальнику; наказів про преміювання, надбавки та доплати працівникам підприємства, у тому числі ОСОБА_1 ; службових записок, подань, протоколів, листів, клопотань про встановлення стимулюючих виплат працівника підприємства, у тому числі ОСОБА_1 ; список працівників підприємства, інформацію про ознайомлення ОСОБА_1 із вимогами Закону України «Про запобігання корупції», а також про роботу у комунальному підприємстві «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» близьких осіб.

У відповідь на адресу Управлінням стратегічних розслідувань в Тернопільській області ДСР Національної поліції України надійшов лист від 08.04.2024 за № 179 за підписом начальника КП «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_1 , яким не надано запитувані документи, мотивуючи тим, що запитувана інформація належить до персональних даних фізичних осіб, яку підприємство зможе надати у порядку, визначеному КПК України. Зазначено, що КП «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» неухильно сприяє контролю дотриманню стану законності у сфері запобігання корупції усіма повноважними органами державної влади України.

Зміст вказаного листа свідчить про те, що начальником КП «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_1 фактично відмовлено у наданні інформації та копій документів на запит Управлінням стратегічних розслідувань в Тернопільській області ДСР Національної поліції України від 28.03.2024 за вих №1107/55/118/03-2024.

Також, ОСОБА_1 підписала листи № 139 від 06 березня 2024 року та № 144 від 18.03.2024, якими відмовила спеціально уповноваженому суб`єкту у сфері протидії корупції, а саме УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції України у наданні інформації на запити від 26.02.2024 №7491/55/118/03-2024 та від 07.03.2024 №836/55/118/03-2024, що були направлені на адресу КП «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до інформації Тернопільської районної ради від 15.04.2024 №01- 103/13, ОСОБА_1 не повідомляла Тернопільську районну раду про реальний конфлікт інтересів, а саме розгляд листа УСР в Тернопільській області ДСР НП України № 1107/55/118/03-2024 від 28.03.2024 року.

Реальний конфлікт інтересів існує тоді, коли особа, користуючись наданими службовими повноваженнями для задоволення приватного інтересу, приймає рішення або вчиняє дію на користь себе або третіх осіб.

Приватний інтерес начальника Підприємства Залецької О.Й. під час підписання листа від 08.04.2024 №179 був зумовлений прагненням не надавати інформацію відносно себе, як посадової особи комунального підприємства «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», з метою уникнення проведення перевірки щодо дотримання нею вимог антикорупційного законодавства, як суб`єктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції».

Наявність у ОСОБА_1 службових повноважень обумовлена тим, що як начальник Підприємства, самостійно вирішує питання діяльності підприємства, за винятком віднесених Статутом до компетенції інших органів.

Суперечність між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями полягає у наявності в ОСОБА_1 повноважень, обов`язку та фактичної можливості надати на запит уповноваженого органу Національної поліції України відповідну інформацію щодо себе, як посадової особи юридичної особи публічного права, яка не є персональними даними та не відноситься до конфіденційної інформації чи інформації з обмеженим доступом.

При цьому, рішення про відмову в наданні інформації, приймалося останньою, як начальником Підприємства, тобто, начальник Підприємства, при відмові у відповіді відносно працівників, в тому числі стосовно себе, мала дискреційні повноваження.

Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді визначають : дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Вказана суперечність між приватним інтересом не надавати інформацію щодо себе та службовими повноваженнями обов`язку надати інформацію вплинула на об`єктивність і неупередженість під час прийняття ОСОБА_1 рішення та підписання листа від 08.04.2024 №179.

Так, вплив суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 полягає в тому, що реалізуючи повноваження начальника Підприємства та підписуючи лист про відмову в наданні інформації спеціально уповноваженому суб`єкту у сфері протидії корупції від 08.04.2024, остання не могла бути об`єктивною та неупередженою, оскільки була зацікавленою не надавати інформацію відносно себе, як посадової особи Підприємства, з метою уникнення проведення перевірки дотримання нею вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Посилання захисника про те, що відсутні достатні докази на підтвердження факту наявності у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, щодо преміювання працівників підприємства, у тому числі стосовно себе як керівника комунального підприємства «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», та про працевлаштування в комунальне підприємство «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» її близьких осіб, суд вважає безпідставними, оскільки в даному випадку адміністративне правопорушення полягає в неповідомленні у встановленому законом порядку про наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час надання відповіді на запит управління стратегічних досліджень, як спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції, а саме про ненадання запитуваної щодо себе інформації, як посадової особи, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

Отже, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника комунального підприємства «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, усупереч вимогам п. 2 та 3 ч. 1 ст. 28 Закону, не повідомила у встановлених цим Законом випадках та порядку свого безпосереднього керівника, а саме Тернопільську районну раду про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед підписанням та надсиланням листа від 08 квітня 2024 року № 179, яким відмовила спеціально уповноваженому суб`єкту у сфері протидії корупції, а саме УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції України у наданні інформації, зокрема, про преміювання працівників підприємства, у тому числі себе як керівника комунального підприємства «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», та про працевлаштування в комунальне підприємство «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» її близьких осіб, що унеможливило проведення повної та всебічної перевірки дотримання вимог Закону України «Про запобігання корупції», а також підписала та надіслала лист від 08 квітня 2024 року № 179, яким відмовила спеціально уповноваженому суб`єкту у сфері протидії корупції, а саме УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції України у наданні інформації, зокрема, про преміювання працівників підприємства, у тому числі стосовно себе як керівника комунального підприємства «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», та про працевлаштування в комунальне підприємство «Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» її близьких осіб, що унеможливило проведення повної та всебічної перевірки дотримання вимог Закону України «Про запобігання корупції». Працівниками підприємства, чим вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 172-7; частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При обранні адміністративного стягнення, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст. 23 КУПАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд дійшов до переконання, що до ОСОБА_1 , слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою вона притягується до відповідальності і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Тому, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 172-7; частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення, відповідно до ч. 2 статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800,00 грн (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_2 и в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяО. М. Вийванко