КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5704/24
Провадження № 3/552/1881/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2024 м. Полтава

Суддя Київського районного суду м. Полтави Айдаєв Р.З., за участю секретаря судового засідання Пасинок К.В., представника ОСОБА_1 адвоката Кабальського Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 17.07.2017, орган, що видав 6320,

встановив:

28.08.2024 до Київського районного суду м. Полтави з ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал, що містив протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді Айдаєва Р.З.

Відповідно до протоколу від 16.08.2024 серії ВАД № 149867 (а.с. 1), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, судом встановлено наступне.

16.08.2024 о 13 год 10 хв за адресою м. Полтава, вул. Григорія Левченка, буд. 1, кафе «13-Кордон» Квараіа ОСОБА_2 проводить господарську діяльність без одержаної ліцензії на проведення певного виду товару відповідно до Наказу ГУ ДПС в Полтавській області № 235-п від 16.08.2024.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Кабальський Р.О. заявив клопотання про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки, а саме в ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 164 КУпАП, відсутні також обґрунтування порушення ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме: кому саме збував, у якій кількості, скільки разів ОСОБА_1 здійснив реалізацію товару, матеріали справи не містять даних про отримання грошових коштів від реалізації продукції. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт господарювання фізична особа - підприємець в установленому законом порядку. Також зазначив, що працівники поліції прибули вже після вчинення правопорушення, факт вчинення правопорушення не зафіксовано, та у своїх рішеннях покладався виключно на твердження свідка ОСОБА_3 , працівника ДПС у Полтавській області, яка є очевидно упередженою особою. В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_3 , як працівника ДПС в Полтавській області на здійснення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , наявний лише відповідний наказ, проте без доказів його вручення платникові. При ухваленні рішення, просить суд не брати до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , оскільки вони відібрані без присутності захисника.

Суд, заслухавши пояснення адвоката Кабальського Р.О., дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ставиться в провину провадження господарської діяльності без одержаної ліцензії на проведення певного виду товару, а саме продажу алкогольних напоїв пива «Опілля», без дозвільних документів.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 працівниками поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 149867 від 16.08.2024 (а.с. 1), рапорт (а.с. 2), копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП (а.с. 3), копію паспорту (а.с. 4), опис залишків товару на 16 серпня 2024 (а.с. 5), копію довідки про реєстрацію місця проживання (а.с. 6), копію наказу (а.с. 7), відеозапис (а.с. 8), письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 9), письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с. 10), копію пояснень до акту ОСОБА_4 (а.с. 11) та рапорт (а.с. 12).

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідальність за статтею 164 КУпАП передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма ст. 164 КУпАП за своїм змістом є бланкетною, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює поняття та види господарської діяльності, порядок її провадження тощо.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, поняття "підприємницька діяльність" ("підприємництво") є складовою ширшого за обсягом поняття "господарська діяльність". З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характерні ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 здійснював свою діяльність систематично, тобто на постійній основі.

Крім того, суд зазначає, що у протоколі серії ВАД 149867 від 16.08.2024, у порушення ст. 266 КУпАП не вказано суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , лише зазначено про « ОСОБА_1 проводить господарську діяльність без одержаної ліцензії на проведення певного виду товару відповідно до Наказу ГУ ДПС в Полтавській області № 235-п від 16.08.2024». Не вказаний нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, згаданий «наказ ГУ ДПС в Полтавській області № 235-п від 16.08.2024» не є таким нормативним актом, а лише надає право уповноаженим особам ГУ ДПС в Полтавській області провести відповідну перевірку (а.с. 7). У матеріалах відсутні належні докази щодо конкретних уповноважених осіб ГУ ДПС в Полтавській області на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Водночас, матеріали справи не містять доказів факту продажу 16.08.2024 за адресою м. Полтава, вул. Григорія Левченка, буд. 1, кафе «13 Кордон» алкогольних напоїв пива «Опілля», без дозвільних документів.

Обов`язок доказування у справах про адміністративні правопорушення покладається на орган (посадову особу), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як це передбачено ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Разом з тим, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, працівниками Національної поліції України не надано.

Суд зауважує, що пояснення свідка ОСОБА_3 не є допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказу направлення її на перевірку, що є порушенням визначеної законом процедури перевірки, аркуш з поясненнями ОСОБА_3 не містить даних про уповноважену особу, яка відібрала відповідні пояснення, на поясненнях містяться закреслення обов`язкових реквізитів у формі перехрещення, що є недопустимим (а.с. 10).

Крім того, в матеріалах справи наявна копія пояснення до акту № (без номера) ОСОБА_4 (а.с. 11). Копія пояснень виготовлена таким чином, що відображає лише частину тексту оригіналу, водночас до якого саме акту відносяться вказані пояснення не зазначено. Враховуючи, що пояснення надавались на ім`я начальника ГУ ДПС в Полтавській області, а не на ім`я особи, уповноваженої складати протокол про адміністративне правопорушення, відсутні відомості щодо особи, якою зафіксовані такі пояснення, вказана копія пояснень не засвідчена у вставленому законом порядку, а отже суд вважає, що вказаний доказ є очевидно недопустимим.

Водночас, з огляду на досліджені докази, суд вважає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_5 про можливі порушення працівниками поліції прав ОСОБА_1 на захист, оскільки за змістом протоколу останній з правами та обов`язками передбаченими ст. ст. 55,56,59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП ознайомлений, будь-яких заяв та клопотань ним не подавалось.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також Протоколи до неї, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі. Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня2011року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня1978року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Згідно статті 62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62Конституції України презумпції невинуватості.

Поруч із цим, відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України, обвинувачення особи не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами, підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності немає, а провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст.247, ст.283, п.3 ст.284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Повний текст постанови оголошений 12.09.2024 о 08 год 00 хв.

Суддя Р.З.Айдаєв