Справа № 462/5371/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 вересня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 16.06.2024 о 03:15 год у м. Львові на вул. Суботівська, 7, керував транспортним засобом Geely МК, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці події за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі у лікаря нарколога водій відмовився.

У судовому засіданніОСОБА_1 пояснив, що 16.06.2024 до нього подзвонила подруга ОСОБА_2 і попросила його завести її до батька в лікарню. Оскільки він був в стані алкогольного сп`яніння він за кермо не сідав, а сидів поруч на пасажирському сидінні. Свої пояснення, які зафіксовані на відеозаписах з камер патрульних поліцейських, де він визнав, що таки керував автомобілем, він обгрунтував тим, що був в стресовому стані в той вечір. Крім того, не пригадав ситуації, коли їхня машина зламалась і їм допомагав запустити двигун водій іншого автомобіля.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вночі 16.06.2024 її батька забрала швидка медична допомога. Згодом вона вирішила поїхати в лікарню, так як переживала за нього. Прав на керування транспортним засобом вона не має, тому подзвонила до свого товариша ОСОБА_1 , щоб той її завіз в лікарню, однак останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, тому саме вона сіла за кермо автомобіля Geely МК, д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 сидів поруч на пасажирському сидінні. Ствердила, що жодного разу він за кермо автомобіля не сідав. Дійсно була ситуація, що машина на ходу зупинилась і не заводилась, тоді їм на допомогу підійшов незнайомий їм чоловік, який за допомогою свого автомобіля допоміг їм запустити двигун. В цей момент до них під`їжджали працівники поліції, які поцікавились чи все гаразд, на що вони їм відповіли, що все добре і працівники поліції поїхали. В подальшому ОСОБА_2 сіла за кермо автомобіля і продовжила рух. Проїхавши певну відстань її було зупинено працівниками поліції, які склали протоколи про адіміністративні правопорушення на неї та ОСОБА_1 . Чи були це ті самі працівники поліції, які під`їжджали до них незадовго до цього, вона не пригадує.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР України, тобто його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, яка є однією із кваліфікуючих ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2, п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ зазначеної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та не заперечував, що він перебував в стані сп`яніння, дані обставини ОСОБА_1 підтвердив і в судовому засіданні. Однак, пояснив, що він відмовився пройти огляд з тих підстав, що він на момент зупинки транспортного засобу таким не керував.

Під час огляду відеозаписів з нагрудних камер спостереження працівників поліції судом було встановлено, що під час комендантської години працівниками поліції був зупинений транспортний засіб Geely МК, д.н.з. НОМЕР_1 , яким, на момент зупинки, керувала ОСОБА_2 . Між тим, при розмові з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечив того факту, що незадовго до зупинки їхнього транспортного засобу він допомагам ОСОБА_2 завести автомобіль, так як останній зупинився на ходу. ОСОБА_1 не заперечив той факт, що він сів за кермо та проїхав якусь відстань, однак в подальшому рух не продовжував, а передав керування ОСОБА_2 , так як розумів, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд критично оцінює покази ОСОБА_1 , дані ним в судовому засідання, про те, що він взагалі не сідав за кермо автомобіля, вважає їх такими, що спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Щодо даних ним пояснень безпосередньо працівникам поліції про те, що він керував автомобілем лише 1-2 метри, пояснив, що надав такі покази лише тому, що перебував в стані стресу і не розумів даних ним пояснень, оскільки перебував в стані сп`яніння.

Отже, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , оглянувши відеозаписи з нагрудних камер спостереження працівників поліції, дослідивши матеріали справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №569037 від 16.06.2024, рапорт від 16.06.2024, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Отже, факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння підтверджується його поясненнями, даними ним працівникам поліції, що відповідно до ст. 251 КУпАП є належним доказом в справі про адміністративне правопорушення

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 161-1, 247, 251-252, 280, 283 -287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору.

Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Повний текст постанови складено 18.09.2024.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал постанови міститься в матеріалах справи №462/5371/24. Постанова не набрала законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.