МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2024 р. Справа № 370/2415/24

Провадження № 3/370/1368/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , працює не офіційно за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 100770

від 13 серпня 2024 року, ОСОБА_1 13 серпня 2024 року у с Мар`янівка по вулиці Святої Ольги, 1 о 20 год. 30 хв. вчинив відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, саме: ображав, обзивав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останнього, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 173-2 Кодекс України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що загалом не пам`ятає обставин, що викладені у протоколі, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння, про події, що сталися 13 серпня 2024 року йому відомі зі слів інших. За такі дії йому соромно, у вчиненому щиро розкаюється та пообіцяв більше такого не вчиняти, спиртними напоями не зловживає. Також пояснив, що потерпілий є його хрещеним батьком, з яким він налагодив стосунки, разом працюють. Також звернув суду увагу, врахувати, що така поведінка могла бути викликана його складними життєвими обставинами: рідні батьки від нього відмовились, його опікуном була рідна сестра потерпілого ОСОБА_2 , яка вже померла. Зараз проживає разом з ОСОБА_2 та його мамою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків.

За приписами частини першої статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність вини у діях порушника.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за № 2229-VIII.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Варто зауважити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може бути доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: психологічне та фізичне насильство не доведено, а тому провадження в справі має бути закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням приписів статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі закриття провадження у справі, судовий збір не стягується.

На підставі Закону України «Про , частини першої статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статями 7, 9, 40-1, 245, 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили по закінченню строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя О.С. Сініцина