Справа № 712/9808/24
Провадження № 3-зв/712/7/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., розглянувши заяву про самовідвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси Рябухи Юрія Володимировича від 02.09.2024 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Суддею Соснівського районного суду м. Черкаси Рябухою Ю.В. заявлено самовідвід у справі відносно ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (справа № 712/9808/24). В заяві суддя Рябуха Ю.В. зазначає, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 19.08.2024 в його провадження надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. При підготовці справи до судового розгляду було встановлено, що з ОСОБА_1 стосовно якого складено адміністративний протокол, перебуває у дружніх відносинах, тому з метою справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом, недопущення сумнівів сторін у справі в об`єктивності на неупередженості суду під час розгляду даного адміністративного провадження суддею Рябухою Ю.В. заявлено самовідвід.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заяву судді про самовідвід, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно вимог ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим кодексом та іншими законами України.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не містить спеціальних норм, які передбачають для учасників судового провадження можливість заявити відвід судді та самовідвід судді відповідно, та не передбачають порядку розгляду заяви про відвід та самовідвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і, зокрема, врегулювання права на відвід (самовідвід) і порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і вирішення питання про самовідвід судді за правилами, закріпленими в КПК України.

Підстави для самовідводу судді визначені ч. 1 ст. 75 КПК України. В даному випадку суд вважає за необхідне керуватися п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27 липня 2006 року, закріплено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У рішеннях, ухвалених у справах «Білуха проти України», «Газета Україна-центр» проти України», «Мироненко і Мартенко проти України»,«Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року (пп. 27, 28, 30), «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року (п. 26), Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться», адже на кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).

У рішеннях «Ветштайн проти Швейцарії» та «Кастілло Альгар проти Іспанії» Європейський суд з прав людини наголосив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві».

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінюваності суддів (далі - Висновок), судова незалежність передбачає повну неупередженість з боку суддів. При розгляді справи між будь-якими сторонами судді повинні бути неупередженими, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильностей, необ`єктивності, які впливають або можуть створювати враження впливу на спроможність суддів здійснювати судочинство незалежно. У цьому розумінні судова незалежність є розвитком основоположного принципу, згідно з яким «жодна особа не може бути суддею у своїй справі». Значущість цього принципу виходить за межі окремої судової справи та її сторін. Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої справи, але й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто насправді повинен бути вільним від будь-яких зв`язків, симпатій, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку, довіру до судової влади може бути підірвано.

В пункті 11 Висновку зазначено, що ця незалежність повинна існувати стосовно як суспільства в цілому, так і сторін будь-якої судової справи, в якій судді повинні винести рішення.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи, з метою запобігання виникнення сумнівів в неупередженості, безсторонності та об`єктивності судді, а також для забезпечення ефективності розгляду даної справи, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, необхідно задовольнити заяву судді Рябухи Ю.В. про самовідвід, а адміністративний матеріал передати для розгляду раніше визначеному у справі про адміністративне правопорушення судді Соснівського районного суду м.Черкаси, в порядку ст. 35 КПК України.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 283 КУпАП, ст.ст. 75, 81-82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Соснівського районного суду м. Черкаси Рябухи Юрія Володимировича про самовідвід у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП задовольнити.

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП передати до канцелярії Соснівського районного суду м. Черкаси для подальшої передачі раніше визначеному судді, в порядку ст. 35 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.І.Кончина