ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/633/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Дзіся Б.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 28 квітня 2024 року о 02 год. 17 хв. в м.Тернопіль, по вул.Торговиця керував транспортним засобом марки Renault Laguna, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 (повірка дійсна до 07 червня 2024 року) та огляду у КНП ТОМЦСНЗ ТОР категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2024 року скасувати, а провадження по справі закрити.

Вказує, що відсутні докази керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що з відеозаписів вбачається, що автомобіль стоїть припаркований у нерухомому стані та він не керував ним.

Наголошує на тому, що рапорт працівника поліції не може слугувати доказом порушення ним правил дорожнього руху.

Вважає, що розгляд справи відбувся без його повідомлення, у свою чергу порушило його право на захист.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Дзіся Б.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення

серії ААД №710063 від 28 квітня 2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 28 квітня 2024 року о 02 год. 17 хв. в м.Тернопіль, по вул.Торговиця транспортним засобом марки Renault Laguna, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 (повірка дійсна до 07 червня 2024 року) та огляду у КНП ТОМЦСНЗ ТОР категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З рапорту інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Підлісного М.В. від 28 квітня 2024 року вбачається, що під час несення служби у складі екіпажу Юпітер-101 було виявлено ТЗ Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ..

Вказано, що в ході спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, від чого водій відмовився.

З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 28 квітня 2024 року о 02 год. 17 хв. в м.Тернопіль, по вул.Торговиця, поліцейськими виявлено транспортний засіб Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що керує транспортним засобом під час комендантської години.

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 квітня 2024 року, відповідно до якого за результатом огляду у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що відсутні докази керування ним транспортним засобом, оскільки відповідно до відеозапису ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що здійснював рух транспортним засобом Renault Laguna та вказав, що перепаркував транспортний засіб, оскільки автомобіль був припаркований в недозволеному місці та проїхав декілька метрів, даний факт ОСОБА_1 визнав та не заперечував.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати доказом порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, оскільки пояснення викладені у рапорті працівника поліції підтверджуються іншими матеріалами справи.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що розгляд справи відбувся без його повідомлення, що у свою чергу порушило його право на захист, оскільки останній належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, що стверджує телефонограма (а.с.37).

Щодо його клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з проходженням інтернатури, то такі оцінені судом правильно, як не поважна причина, оскільки жодних підтверджуючих документів останній суду не надав. Тому, з врахуванням неявки ОСОБА_1 05.06, 10.06, 20.06, 02.07.2024 року та у зв`язку з неявкою 25.07.2024 року у судове засідання без поважних причин, суд правомірно розглянув справу без його участі.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її у відповідності із законом.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2024 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя