Долинський районний суд Кіровоградської області
____________________________________________________________________________
28.08.2024 Справа №: 388/1536/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2024 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 17 червня 2024 року о 14.00 годині, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив фізичне насильство в сім`ї відносно свого сина ОСОБА_2 , за що відповідальність передбачена ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно ОСОБА_2 є його сином та який вживає алкогольні та наркотичні засоби, часто залишає домівку. Подія відбувалась 17 червня 2024 року, цього ж дня його син перебував в алкогольному чи наркотичному сп`янінні, йому не відомо, лежав на траві та по всьому тулубі були синці та садини. Він з дружиною, а саме матір`ю ОСОБА_2 , запропонували сину пройти лікування, від якого син відмовився. В цей день була сварка між ним та сином. Під час сварки син неодноразово падав на асфальтну поверхню та отримував тілесні ушкодження. Стверджує, що ніякої фізичної сили щодо сина не застосовував.

Обвинуваченому роз`яснено процесуальні права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У матеріалах справи містяться письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , в яких він по суті стверджує, що батько ОСОБА_1 бив його руками та ногами.

У матеріалах справи також містяться письмові пояснення обвинуваченого ОСОБА_1 , в яких він по суті стверджує, що 17 червня 2024 року йому зателефонувала сестра та повідомила, що його син ОСОБА_2 перебуває у поганому стані. Сина було доставлено до медичного закладу, де він відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння. Стверджує, що ніякої фізичної сили щодо сина не застосовував.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до такого висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У цій справі ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства фізичного характеру за місцем проживання щодо свого сина ОСОБА_2 .

Доказами прояву такого діяння є виключно письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , що не визнаються та заперечуються обвинуваченим.

Отримати показання потерпілого ОСОБА_2 безпосередньо в суді не вдалося.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення також не містять інших фактичних даних, що дають суду підстави переконатися у правдивості письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 .

Одні лише письмові пояснення потерпілого в такій справі, що по суті обвинувачує іншого учасника події в неправомірних діях щодо нього, не можуть бути достатніми доказами винуватості, за винятком коли кривдник визнає обставини вчинення домашнього насильства та свою провину в цьому.

В матеріалах справи міститься постанова дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 29 червня 2024 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення зобов`язана надати разом з ним достатність доказів провини обвинуваченого в адміністративному правопорушенні.

З огляду на встановлене, суд уважає, що за таких обставин виключно письмові пояснення потерпілого не можуть бути достатніми доказами, що свідчать про винуватість обвинуваченого.

У свою чергу показання обвинуваченого надані суду та поліцейському під час складання письмових пояснень є послідовними, в них обвинувачений заперечував вчинення домашнього насильства щодо потерпілого у тих формах, що знайшли вираження в змісті обвинувачення.

За змістом ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна додати до нього достатньо доказів, що підтверджують винуватість особи в адміністративному правопорушенні, а у цій справі на переконання суду відсутні достатні, належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 , відповідно провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо обвинуваченого підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя Долинського районного судуД. М. Баранський