Провадження № 3/127/5287/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в ТОВ «Пром-Буд», проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №151101 від 16.06.2024 р., цього ж дня приблизно об 11 год. 15 хв. за адресою : АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме ображала нецензурною лайкою, нанесла удари в обличчя, руки та ноги відносно свого брата ОСОБА_2 , чим могла спричинити шкоду його психологічному та фізичному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнала, ОСОБА_1 та її захисник вину у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП заперечили в повному обсязі, просили суд закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник протокол підтримали, просили визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні пояснив, що він дійсно проживає за адресою : АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 16.06.2024 р. зранку він вийшов з квартири, після чого отримав дзвінок на свій телефон від батька, а потім дзвінок від брата, проте що його дядько ОСОБА_2 вчиняє вдома конфлікт з його матір`ю. Він повернувся додому, і зайшовши до квартири, побачив, що ОСОБА_2 схопив та тримає її матір ОСОБА_1 за руки. В матері були синці на руках та шиї. Він спитався, що ОСОБА_2 робить, але він сказав йому вийти з квартири. Потім його матір викликала поліцію та швидку допомогу, після приїзду яких вони разом з матір`ю поїхали до лікарні. Фізичного чи психологічного насильства з боку матері ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 не було, тим більше що ОСОБА_2 колишній спортсмен, постійно тренувався, а на даний час військовослужбовець, тому його мати, яка значно слабкіша та хвороблива не могла нанести йому тілесних ушкоджень, про які він зазначає в судовому засіданні. Синців чи подряпин на обличчі ОСОБА_2 свідок не бачив.

Свідок ОСОБА_4 дала пояснення про те, що є сусідкою ОСОБА_1 . Свідку зателефонувала ОСОБА_5 і сказала про те, що до неї у квартиру увірвався брат і попросила зайти та виміряти артеріальний тиск. Показники тиску у ОСОБА_1 були 240/140 і свідок побачила у неї незначне викривлення обличчя, що буває при захворюванні інсультом і сказала ОСОБА_1 негайно викликати швидку медичну допомогу. Свідок в цей час бачила червоні полоси на грудях та руках і синяки на руках у ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_1 тілесні ушкодження їй наніс брат ОСОБА_2 . ОСОБА_2 став виганяти свідка із квартири. У нього свідок не бачила будь-яких тілесних ушкоджень, зокрема, і слідів крові на обличчі, дихав він нормально. Коли ОСОБА_2 вигнав свідка із квартири до ОСОБА_1 приїхала швидка медична допомога.

Свідок ОСОБА_6 дала пояснення про те, що мешкає в сусідньому з ОСОБА_1 під`їзді в тому ж будинку. На вулиці у дворі будинку побачила брата Анжели В`ячеслава. А коли свідок знаходилась у своїй квартирі, то через витяжку у ванній кімнаті почула з верхньої квартири, де мешкає ОСОБА_1 , чоловічий крик. Підійшовши до вікна, ОСОБА_6 побачила у дворі автомобіль поліції. Чоловічий крик був голосний з нецензурною лайкою, а жіночих криків вона не чула. ОСОБА_1 як сусідка за 34 роки ніколи не лаялась.

Свідок ОСОБА_7 дала пояснення про те, що 16.06.2024р. біля 11 год. її чоловік ОСОБА_2 пішов до своєї сестри, до квартири батьків. Свідок була категорично проти, щоб чоловік йшов до квартири сам. Краще це було б здійснити з дільничним інспектором поліції. Свідок знає ОСОБА_1 з 1992 року як скандальну і агресивну жінку. ОСОБА_2 пропонував сестрі ОСОБА_1 різні варіанти поділу квартири, в тому числі і викуп 3/4 часток. Питання поділу почались з 2007 року, але більш конкретно восени 2023 року. ОСОБА_1 посилалась на надумані причини і всіляко зволікала з цим питанням. Свідок після 11 год. того дня стала телефонувати чоловіку і він їй повідомив про те, що ОСОБА_1 напала на нього та побила. Коли ОСОБА_2 прийшов додому дружина побачила у нього побите обличчя, подряпані руки і ноги. Свідок викликала швидку медичну допомогу, у нього був артеріальний тиск 180/120. Під руки свідок та лікар провели ОСОБА_2 до автомобіля ШМД і поїхали до травматологічного пункту лікарні швидкої медичної допомоги. В оглядову кімнату в лікарні зайшла до ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_7 зайшла ОСОБА_1 , яка гарно себе почувала. В лікарні ОСОБА_2 оглядали хірург, травматолог та ЛОР-лікар. Потім свідок з чоловіком поїхали до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону. ОСОБА_2 військово-лікарською комісією була надана відпустка на 30 днів. Зі слів ОСОБА_2 . ОСОБА_1 наносила удари по ребрах в місця його поранення в березні 2022 р. в аеропорту «Гавришівка». Коли надавалась медична допомога ОСОБА_1 у лікарні свідок не була присутня.

Заслухавши учасників справи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого,

Склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи наявні у справі та досліджені в судовому засіданні докази надані стороною захисту в сукупності, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 вона проживає в квартирі за адресою : АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_3 та його сім`єю. ОСОБА_2 у цій квартирі не проживає та не зареєстрований. 16.06.2024 р. приблизно об 11 год. 15 хв., коли ОСОБА_1 перебувала у своєму житлі, ОСОБА_2 скориставшись тим, що вхідні двері у її житло були незамкнені на замок, увірвався у приміщення квартири та почав на неї голосно кричати, ображати нецензурною лайкою, тикати їй в обличчя непристойні жести та вимагати звільнити для нього кімнату у квартирі та надати йому ключі від вхідних дверей для виготовлення дублікату. Після того як ОСОБА_1 йому заперечила та запропонувала звернутись до суду для вирішення спірних питань ОСОБА_2 почав її штовхати, схопив за руки та кинув об стіну. Після цього почав наносити їй удари руками в груди, по руках та схопив за шию, чим заподіяв їй тілесні ушкодження. В цей час до квартири повернувся її син ОСОБА_3 , який запитав у ОСОБА_2 , що той робить на що ОСОБА_2 почав виганяти з квартири сина ОСОБА_1 та погрожував йому викликом працівників ТЦК та відправки на війну. Внаслідок цих протиправних дій з боку ОСОБА_2 . ОСОБА_1 викликала поліцію по лінії «102». Після прибуття працівників поліції було складено протокол відносно ОСОБА_2 та видано йому заборонний припис. Працівники поліції, перебуваючи у квартирі, проводили відеофіксацію. На даний час в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Оскільки внаслідок протиправних дій зі сторони ОСОБА_2 в нього значно піднявся тиск та погіршився стан здоров`я ОСОБА_1 зателефонувала до своєї сусідки ОСОБА_4 , яка одразу прийшла та виміряла їй артеріальний тиск, після чого було викликано швидку медичну допомогу. Після складання протоколу її відвезли до лікарні ШМД, де були зафіксовані тілесні ушкодження та надана медична допомога. Жодних дій фізичного та психологічного характеру відносно ОСОБА_2 не вчиняла, навпаки вона сама є потерпілою від його протиправних дій. ОСОБА_1 визнає те, що її брат ОСОБА_2 має частку у квартирі АДРЕСА_2 , але оскільки мирним шляхом врегулювати питання користування квартирою між нею та братом не вдається з 2007 року, ОСОБА_1 постійно пропонує вирішити це питання в судовому порядку. Але ОСОБА_2 до суду не звертається і пропонує ОСОБА_1 сплатити на його користь за частку у квартирі 30 тис. доларів США. На думку ОСОБА_1 така вартість є значно завищеною.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суду мають бути надані докази про те, що особа дійсно умисно вчинила будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Проте, як вбачається з матеріалів справи у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, які конкретні дії фізичного та психологічного характеру були вчинені ОСОБА_1 , і яка саме шкода була завдана фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Таким чином, обставини, викладені у протоколі не відповідають складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними, допустимими та достовірними доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В протоколі та інших матеріалах справи відсутні відомості про свідків, які були очевидцями факту вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 відносно її брата ОСОБА_2 , навпаки поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні, підтверджено протилежне.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 щодо нанесення останньому тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_1 , тому що викладені ним факти, розвиток подій спростовані сукупністю доказів у справі, які свідчать про відсутність обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Надані до суду ОСОБА_2 письмові документи щодо стану його здоров`я містять значні суперечності та викликають сумнів у їх достовірності, тому оцінюються судом критично.

Так, згідно з випискою із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2 від 16.06.2024 р. з КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», куди його було доставлено того ж дня, коли відбувся конфлікт з сестрою ОСОБА_1 , у ОСОБА_2 діагностовано закриті переломи III-IV ребер зліва. А в консультативному висновку від 16.06.2024 р. Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону та описі рентгенографії вказано про множинні консолідовані переломи ребер з обох сторін. Переломи 4, 5 ребер справа по аксілярній лінії та задніх відрізків 5, 6 ребер зліва. В своїх поясненнях у судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив про такі обставини про переломи ребер : коли він впав у приміщенні квартири і лежав животом на підлозі разом із сестрою на спині, а коли сестра ОСОБА_1 почала вставати з нього, то вперлась обома руками в його ребра на спині по обидві сторони хребта і від її ваги під тиском кулаків ребра переламались. У своїх же поясненнях, що містяться в матеріалах справи, і відібрані працівником поліції того ж дня 16.06.2024 р. у квартирі, де мешкає ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначає про отримані забої та подряпини, про переломи ребер, які б мали супроводжуватись сильним болем, він не вказує. До того ж ОСОБА_2 на судовому розгляді підтвердив, що ребра у нього були поломані і раніше внаслідок ракетного обстрілу військами російської федерації Вінницького аеродрому «Гавришівка» 06.03.2022 року.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що подія, яка описана в матеріалах справи відбулась 16.06.2024 р. у вихідний день неділю в позаслужбовий час ОСОБА_2 , в побуті, у квартирі, де мешкає ОСОБА_1 , але в довідці військово-лікарської комісії від 20.06.2024 р. №1191 констатовано те, що травма, а це переломи 4,5 ребер справа та 5,6 ребер зліва з незначним зміщенням відламків та тимчасовим порушенням функції, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня).

Про те, що травма носа у ОСОБА_2 отримана саме внаслідок дій (удару, штовхання та інше) з боку ОСОБА_1 докази відсутні.

Про забій губи в медичних документах КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» запису немає.

Натомість згідно з випискою з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 діагностовано, крім інших захворювань і закритий крайовий перелом основи нігтьової фаланги 5-го пальця лівої стопи із зміщенням, масивна інгібіція (кров`ю) правого лівого плеча та лівого передпліччя.

Враховуючи, що належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, винуватість цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, діючому в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд, тобто кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Керуючись положеннями ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд виходить з того, що як і у кримінальному провадженні, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання належить вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, є недоведеною.

За таких обставин, оцінюючи надані в справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному дослідженні, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись. ч. 1 ст. 173-2, ст. .245, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в ТОВ «Пром-Буд», проживає за адресою : АДРЕСА_1 , закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя