ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2125/24
Провадження №3/477/1343/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з УПП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 04 липня 2024 року о 11:00 год., перебуваючи с.Мішково-Погорілове вул. Баштанська1, Миколаївського району Миколаївської області, керував автомобілем «ФіатДобло» державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі у лікаря нарколога. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини не повідомив. Належним чином повідомлений про день та час слухання справи за допомогою СМС повідомлення.

Вивчивши зміст матеріалів про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці).

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Як свідчать матеріали справи, огляд водія ОСОБА_1 на стан на стан наркотичного сп`яніння було проведено за його згодою у лікувальному закладі МОЦПЗ. Згідно висновку медичного огляду № 818, який складено 04.07.2024 року об 11:55год. ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Водночас, судом досліджено в судовому засідання відеозапис щодо події, що сталася 04.07.2024 року, з якого вбачається, що працівниками патрульної поліції, які виявили ознаки наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , було запропоновано йому проїхати до медичного закладу з метою освідування, на що останній погодився та поїхав разом з патрульними поліцейськими до лікувального закладу. По приїзду до лікувального закладу ОСОБА_1 у відповідності до вимог закону пройшов тест на вживання наркотичних засобів та з його результатами був ознайомлений працівниками поліції. Будь яких пояснень, застережень, або заперечень не надавав. Наслідком проходження ОСОБА_1 медичного освідування стало складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Згідно пункту 5 частини 2статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 280, 283, 284,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Рахунок для сплати штрафу: UA0014230, Одержувач Миколаїв. ГУК/Миколаївськ. р-н/21081100 ЄДРПОУ одержувача 37992030, Банк одержувача Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, надається правопорушником до органу, який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Л.М.Семенова