3/441/848/2024 441/1297/24
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

30.08.2024 суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від начальника відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 822697 від 20.05.2024, ОСОБА_1 20.05.2024 о 10 год. 15 хв. по вул. Садова, 2 в с. Калинка Львівського району Львівської області керував транспортним засобом «HONDA CIVIC», р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, зокрема розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 001552 від 20.05.2024, чим порушив вимоги п. 2.9 А ПДР України.

Дії ОСОБА_1 інспектором СРПП відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Голдак Д.Б. кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні та у поданому клопотанні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення складено без додержання вимог ст. 256 КУпАП, обставини викладені у протоколі не відповідають дійсності, вказує, що в с. Калинка не був, зазначає, що викладена в протоколі фабула не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, тому просить закрити провадження у справі за відсутністю події та складу правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Головним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної обставини, вирішення її в точній відповідності з законодавством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п. 27 Постанови пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 ст. 278 КУпАП суддя перевіряє правильність складання протоколу та інших матеріалів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Наказу № 44 від 15.02.2018 року «Про затвердження Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, в разі необхідності внесення будь-яких доповнень чи змін до протоколу, складається рапорт на ім`я начальника відділу поліції, який в подальшому приєднується до адміністративного матеріалу.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст. 129 Конституції України.

За змістом ст. 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як встановлено судом, відповідно до протоколу Серії ААД № 822697 від 20.05.2024, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом «HONDA CIVIC», р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, зокрема розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 001552 від 20.05.2024, чим порушив вимоги п.2.9 А ПДР України.

Між тим, відповідно до п. 2.9 А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом з ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України.

Тобто, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ААД № 822697 від 20.05.2024 фабула не відповідає вимогам п. 2.9 А ПДР України.

До вищеозначеного протоколу рапорта, в якому було б зазначено зміни та доповнення, як це передбачено Наказом № 44 від 15.02.2018 року «Про затвердження Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», не додано.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02 ), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), необхідно виходити з того, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Орган, який розглядає справу не уповноважений вносити будь-яких змін до протоколу.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати фабулу адміністративного правопорушення у випадку, коли така фабула не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оскільки орган, який розглядає справу адміністративне правопрушення позбавлений права виходити за межі протоколу, а також такий орган не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому згідно ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 не вбачаю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст.284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Перетятько О.В.