Дата документу Справа № 334/1853/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/1853/24 Головуючий в 1 інст. Бредіхін Ю.Ю.
Провадження №33/807/443/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.4 ст.140 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ( ОСОБА_1 ) - адвоката Колодія А.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Колодія А.О. на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює начальником ШЕД №1 КП «ЕЛУАШ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, оголошено йому усне зауваження та звільнено останнього від адміністративної відповідальності, провадження у справі закрито.

Згідно з постановою суду, 26 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №646837, згідно з яким 13 лютого 2024 року о 23:00 год., на ділянці дороги біля будинку №60 по вулиці Дніпровське шосе в м.Запоріжжя, ОСОБА_1 , будучи відповідальною посадовою особою за експлуатаційний стан автомобільної дороги, не вжив заходів для ліквідації ями із параметрами: ширина 1,3 м, довжина 3,1 м, глибина 10 см, що є порушенням вимог п.5.2.1 ДСТУ 3587-2022 та п.1.5 ПДР України, що стало причиною пошкодження транспортного засобу марки «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Колодій А.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п.5.2.1 ДСТУ 3587:2022, оскільки ДТП трапилося 12 лютого 2024 року, тобто у межах строків ліквідації ямковості згідно п.5.2.1 зазначеного ДСТУ, а тому відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Крім того, захисник зауважує, що при винесені оскаржуваної постанови судом першої інстанції не враховано, що:

- згідно норм чинного законодавства України, фінансування ремонту та утримання вулиць і доріг міст здійснюється за рахунок бюджетів міст та відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування (ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.41 Закону України «Про автомобільні дороги»);

- жодним нормативно-правовим актом на посадову особу підприємства, яка виконує функції з експлуатаційного утримання доріг не покладається обов`язок ліквідувати пошкодження дорожнього покриття за особисті кошти;

- наявність або відсутність фінансування не залежить від умислу або необережності ОСОБА_1 .

Також, звертає увагу на те, що рішенням Запорізької міської ради від 22 грудня 2023 року №45 «Про внесення змін до Програми комплексного благоустрою вулично-дорожньої мережі, міських територій на 2023-2025 роки», затвердженої рішенням міської ради від 17 березня 2023 року №70 (зі змінами та доповненнями)» видатки на поточний ремонт доріг у в м.Запоріжжі на 2024 рік взагалі не передбачалися.

Таким чином, вважає, що усунути виявлені пошкодження дорожнього покриття у термін, встановлений у ДСТУ 3587-2022, ОСОБА_1 виявилося неможливим з причин, які не залежать від нього, як начальника ШЕД №1.

Захисник вказує, що з початку 2024 року у підприємства були відсутні конструкційні матеріали, необхідні для ліквідації ямковості, оскільки за рішенням Запорізької міської ради послуги з поточного ремонту та утримання вулично-дорожньої мережі не фінансувалися.

Зазначає, що КП «ЕЛУАШ» зверталось до Департаменту муніципального управління ЗМР з проханням внести зміни в Програму та передбачити видатки на поточний ремонт доріг. Проте, згідно з відповіддю Директора департаменту муніципального управління, питання щодо фінансування вищезазначених послуг буде розглянуте наприкінці лютого 2024 року.

Вказує, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 11 березня 2024 року №57 «Про перерозподіл видатків місцевого бюджету», було виділено 7 млн грн на утримання та розвиток автомобільних доріг та за рахунок виділених коштів було ліквідовано пошкодження дорожнього полотна по вул.Дніпровське шосе.

Таким чином, вважає, що в діях начальника ШЕД №1 ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, а відповідно і сам склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши аргументи захисника - адвоката Колодія А.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №646837 від 26 лютого 2024 року, з якого убачається, що 13 лютого 2024 року о 23:00 год., на ділянці дороги біля будинку №60 по вулиці Дніпровське шосе в м.Запоріжжя, ОСОБА_1 , будучи відповідальною посадовою особою за експлуатаційний стан автомобільної дороги, не вжив заходів для ліквідації ями із параметрами: ширина 1,3 м, довжина 3,1 м, глибина 10 см на проїжджій частині вулиці, не огородив та не позначив дорожніми знаками, чим порушив правила, стандарти і норми утримання, передбачені п.5.2.1 ДСТУ 3587-2022 та п.1.5 ПДР України, ст.12 Закону України «Про дорожній рух», внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода з транспортним засобом марки «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого завдано матеріальних збитків;

- у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 13 лютого 2024 року;

- у акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14 лютого 2024 року;

- фотокартками з місця дорожньо-транспортної пригоди;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14 лютого 2024 року;

- наказом КП «Експлуаційне лінійне управління автомобільних шляхів» від 11 травня 2022 року №39 «Про призначення відповідальної особи за належним утриманням та ремонтом проїзних частин доріг вулиць, які розташовані на території Дніпровського району м.Запоріжжя».

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як убачається з оскаржуваної постанови, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Захисник - адвокат Кальній Д.С. в ході розгляду справи в суді першої інстанції надав суду письмові заперечення на протокол, у яких зазначив, що станом на 30 січня 2024 року на вказаній у протоколі ділянці відсутні пошкодження дорожнього покриття, а вже 08 лютого 2024 року вони наявні. Проте, усунути вказані пошкодження ОСОБА_1 , як відповідальна посадова особа не міг, оскільки Запорізька міська рада, затверджуючи бюджет КП «ЕЛУАШ», взагалі не передбачила та не виділила грошових коштів на здійснення ремонту дорожнього покриття у місті Запоріжжі у 2024 року. Вважав, що саме відсутність фінансування і призвела до неналежного стану дорожнього покриття, а відтак вина у інкримінованому адміністративному правопорушенні у ОСОБА_1 відсутня, тому адвокат Кальній Д.С. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_1 - адвокат Колодій А.О. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що судом першої інстанції не досліджувався Журнал технічного обліку проїзних частин доріг Дніпровського району м.Запоріжжя, який містить інформацію щодо огляду доріг. В журналі міститься інформація, що станом на 30 січня 2024 року на вул.Дніпровське шосе відсутні пошкодження дорожнього покриття та станом на 08 лютого 2024 року на перехресті вже наявні пошкодження дорожнього покриття, які потребують усунення. Термін ліквідації ямковості в зимовий період не повинен перевищувати 7-10 діб. ДТП на вул.Дніпровське шосе відбулось 13 лютого 2024 року, тобто в межах передбачених ДСТУ 3587-2022 строків ліквідації ямковості в зимовий період. Також, суд першої інстанції не звернув увагу на рішення Запорізької міської ради від 22 грудня 2023 року №45 «Про внесення змін до Програми комплексного благоустрою вулично-дорожньої мережі, міських територій на 2023-2025 роки», затвердженої рішенням міської ради від 17 березня 2023 року №70 (зі змінами та доповненнями)» згідно з яким, видатки на поточний ремонт доріг у в м.Запоріжжі на 2024 рік взагалі не передбачалися. Таким чином, захисник вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, не доведена у встановленому законодавством порядку. На запитання суду, чи повідомляв ОСОБА_1 безпосереднє керівництво щодо необхідності ліквідації ямковості, захисник відповів, що ОСОБА_1 є начальником ШЕД №1 КП «ЕЛУАШ», він після обстеження та встановлення руйнації автомобільної дороги, передавав інформацію керівництву. На запитання суду, чим конкретно в цій ситуації підтверджується доводи про те, що ОСОБА_1 звертався до керівництва з необхідністю ліквідації ямковості, якщо так, то у якій формі ОСОБА_1 звертався, відповів, що ОСОБА_1 зафіксував пошкодження дорожнього полотна в журналі. Далі журнал передається до виробничого відділу. Виробничий відділ займається освічуванням, а ОСОБА_1 визначає обсяг та об`єм ремонтних робіт. Після чого, виробничим відділом було направлено відповідні запити до міської ради щодо виділення бюджетних коштів на ліквідацію ямковості. Згідно з відповіддю міської ради кошти для ліквідації ямкості доріг в бюджеті відсутні. На запитання суду, чи перебуває вказані в протоколі ділянка дороги у відданні ОСОБА_1 , відповів, що так. Як тільки міська рада виділила бюджетні кошти, дорожнє полотно було відремонтовано.

Проаналізувавши досліджені докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені захисником-адвокатом Колодієм А.О. при апеляційному розгляді справи, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Стосовно доводів сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Частиною четвертою статті 140 КУпАП передбачена відповідальність в т.ч. за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі як умислу, так і необережності.

Кваліфікуючою ознакою за ч.4 ст.140 КУпАП є наслідки у вигляді, зокрема, пошкодження транспортного засобу, що і інкримінується ОСОБА_1 згідно з матеріалами справи.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, можуть бути як посадові особи, так і громадяни. У цьому випадку протокол складено щодо посадової особи начальника ШЕД № 1 КП «ЕЛУАШ».

Відповідно до п.1 наявного в матеріалах справи Наказу начальника КП «ЕЛУАШ» від 11 травня 2022 року №39 (а.с.9), відповідальною особою за належне утримання та ремонту проїзних частин доріг вулиць, які розташовані на території Дніпровського району м.Запоріжжя було призначено начальника ШЕД -1 ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані:

- забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

- при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху;

- впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів;

- позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами;

- по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження;

- у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла;

- обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху;

- виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки;

- своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

- щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у комунальній власності, здійснюється відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Пунктом 11 вказаної Постанови передбачено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані:

- своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху;

- постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух;

- контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями;

- вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з уповноваженим підрозділом ;

- аналізувати стан аварійності на дорожніх об`єктах, виявляти аварійно-небезпечні ділянки і місця концентрації дорожньо-транспортних пригод, розробляти і здійснювати заходи щодо удосконалення організації дорожнього руху для усунення причин та умов, що призводять до їх скоєння;

- разом з уповноваженим підрозділом Національної поліції брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони склалися, та усувати виявлені недоліки;

- своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови;

- забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт;

- відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до п.5.2.1 ДСТУ 3587:2022, дорожнє покриття не повинно мати дефектів, що впливають на безпеку дорожнього руху, гранично допустимі величини яких перевищують наведені у таблиці 2. Строки ліквідації з моменту виявлення дефекту дорожнього покриття - вибоїн площею більше ніж 0,08 кв.м. та глибиною більше ніж 5 см з моменту їх виявлення для зимового періоду складає не більше ніж 10 діб.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №646837 від 26 лютого 2024 року, схеми місця ДТП від 13 лютого 2024 року (а.с.3) та акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14 лютого 2024 року (а.с.5) убачається, що проїзна частина дороги за адресою: м.Запоріжжя, вул.Дніпровське шосе, біля будинку №60 мала яму довжиною 3, 1 м., шириною 1,3 м., глибиною 10 см.

При цьому, ОСОБА_1 , будучи відповідальною посадовою особою за експлуатаційний стан автомобільної дороги, не вжив своєчасних заходів для ліквідації ями із параметрами: ширина 1,3 м, довжина 3,1 м, глибина 10 см, не вжив невідкладних заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, в т.ч. огородження чи позначення вказаної ділянки проїжджої частини відповідними дорожніми знаками, чим порушив вимоги п.5.2.1 ДСТУ 3587-2022 та п.1.5 ПДР України, що стало причиною ДТП, у якій було пошкоджено транспортний засіб марки «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , що окрім іншого підтверджується поясненнями останнього, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Доводи сторони захисту про відсутність бюджетного фінансування на ремонт доріг, на думку апеляційного суду, не є слушними, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 невідкладно сповістив Запорізьку міську раду про виниклу дорожню ситуацію, стан дорожнього покриття, рівень аварійності та про необхідність виділення ресурсів для ліквідації такої ситуації, проте, йому в цьому було відмовлено.

Окрім того, згідно з Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14 лютого 2024 року, та Схемою до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, вищевказана ділянка дороги не була огороджена та на ній були відсутні попереджувальні знаки дорожнього руху.

Доводи сторони захисту про те, що на вказаній ділянці дороги 08 лютого 2024 року був встановлений дорожній знак, що попереджав про небезпеку для дорожнього руху, на підтвердження чого стороною захисту надано фото (а.с.19), суд апеляційної інстанції вважає непереконливими, оскільки доказів того, що відповідний дорожній знак на вказаній ділянці був встановлений саме 08 лютого 2024 року, матеріали справи не містять.

Відповідно, доводи сторони захисту про те, що ДТП сталась 12 лютого 2024 року, тобто у межах строків ліквідації ямковості згідно з п.5.2.1 ДСТУ, а тому в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, також не є слушними, оскільки в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що ОСОБА_1 вживались своєчасні заходи задля забезпечення безпеки дорожнього руху на вказаній ділянці проїжджої частини, що і стало причиною ДТП з пошкодженням транспортного засобу.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Даних про те, що останній оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.

Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність та допустимість цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

Разом з цим, переглядаючи оскаржувану постанову в частині закриття провадження в справі з одночасним зазначенням в резолютивній частині оскаржуваної постанови суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно з вимогами ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи, і цей перелік є вичерпним.

Зі змісту вказаної статті убачається, що свідченням того, що особу визнано винною у вчиненні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, є накладення адміністративного стягнення.

З оскаржуваної постанови убачається, що суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП та, враховуючи відомості про особу порушника, його майновий стан, сімейний стан, ставлення до вчиненого, щире розкаяння, в силу малозначності його діяння, яке не представляло великої суспільної небезпеки, не спричинило значної шкоди інтересам інших осіб, держави та суспільства, звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що закриття провадження в справі з одночасним зазначенням в резолютивній частині оскаржуваної постанови суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, не узгоджується з вимогами статті 284 КУпАП.

Таким чином, з резолютивної частини оскаржуваної постанови суду слід виключити посилання про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, тобто вказана постанова в зазначеній частині підлягає зміні на підставі положень ст.294 КУпАП.

Враховуючи викладене, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Колодій А.О. задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.140 КУпАП змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови вказівку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева