ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4384/24 Номер провадження 33/814/886/24Головуючий у 1-й інстанції Пальчик О. О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Костуренко Є.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Костуренко Євгена Миколайовича на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 червня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 червня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 на користь держави.

Судом встановлено, що 15.04.2024 року о 06-41 год. ОСОБА_1 керував автомобілем "ВАЗ 21083" д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кременчуці по вул. Н. Сотні, 11 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, неприродна блідість обличчя, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Костуренко Є.М. подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.06.2024 року, провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова судді першої інстанції є необґрунтованою, в якій порушено норми процесуального права, зібрані докази не є достовірними та достатніми для визнання вини ОСОБА_1 ..

На підтвердження своєї позиції апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не звертає увагу, що ніякої відмови від проходження огляду не було.

Крім того, апелянт посилався на те, що здати кров на аналіз водієві не пропонувалося, аналіз слини, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя рук не збиралися.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 15.04.2024 року о 06-41 год. він керував автомобілем "ВАЗ 21083" д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кременчуці по вул. Н. Сотні, 11 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, неприродна блідість обличчя, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №714461 від 15.04.2024 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 853 від 15.04.2024 року, в якому зазначено, що висновок винести неможливо у зв`язку із відмовою від проходження лабораторного етапу дослідження; ксерокопією постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП; рапортом інспектора взводу 2 роти № 3 БПП в м. Кременчук від 15.04.2024 року; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається що ОСОБА_1 після позитивного експрес тесту на амфетамін та канабіноїди відмовився проходити подальший огляд на стан наркотичного сп`яніння та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта проте, що постанова судді першої інстанції є необґрунтованою, в якій порушено норми процесуального права, зібрані докази не є достовірними та достатніми для визнання вини ОСОБА_1 , суд відхиляє дані доводи виходячи з наступного.

Із долученого відеозапису до матеріалів справи, вбачається, що (хронологічний відрізок 06:41:20 - далі триває) працівниками поліції був зупинений транспортний засіб "ВАЗ 21083" д.н.з. НОМЕР_1 . В ході спілкування з ОСОБА_1 . Працівниками поліції були виявлені в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, неприродна блідість обличчя, поведінка яка не відповідає обстановці (хронологічний відрізок 06:50:50 триває далі) , працівниками поліції було роз`яснено відповідно до норм законодавства порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки його відмови, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Провівши аналіз сечі було виявлено в останнього наркотичні речовини, в подальшому відмовився від дослідження аналізів (хронологічний відрізок 07:40:11-триває далі), працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, через порушення правил п.2.5 ПДР України, а саме відмова від проходження огляду та роз`яснено права ОСОБА_1 відповідно до норм законодавства.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд відхиляє дані доводи, так як матеріали містять докази вини ОСОБА_1 , а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №714461 від 15.04.2024 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 853 від 15.04.2024 року, в якому зазначено, що висновок винести неможливо у зв`язку із відмовою від проходження лабораторного етапу дослідження; ксерокопією постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП; рапортом інспектора взводу 2 роти № 3 БПП в м. Кременчук від 15.04.2024 року; довідкою старшого інспектора ВАП БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП від 15.04.2024 року про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається що ОСОБА_1 після позитивного експрес тесту на амфетамін та канабіноїди відмовився проходити подальший огляд на стан наркотичного сп`яніння та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Хабардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Костуренко Є.М. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Костуренко Євгена Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин