Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника селянського (фермерського) господарства "Тесівське" - Давидюка Миколи Петровича на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 02 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 02 липня 2024 року провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із постановою суду, голова СФГ «Тесівське» ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих правопорушень.

Вважає, що матеріали справи підтверджують, що саме порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які виразилися у перевищенні швидкості, невжиття ним заходів для зупинки автомобіля під час його засліплення зустрічним транспортом, недотримання безпечного бокового інтервалу призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, доводить, що на момент зіткнення транспортована ним сівалка не перебувала на зустрічній смузі руху, а змістилася туди після зіткнення.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №567/696/24 Суддя в суді І інстанції Василевич О.В.

Провадження № 33/4815/610/24 Суддя в апеляційній інстанції ОСОБА_3

громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Судом встановлено, що 06.04.2024 року о 20 год. 20 хв., в с. Сіянці, по вул. Шкільна, 38, Рівненського району, (Острозька ТГ) Рівненської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Opel Omega", р.н. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з трактором колісним "Беларус", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

Крім того, 06.04.2024 року о 20 год. 20 хв., в с. Сіянці, по вул. Шкільна, 38, Рівненського району (Острозька ТГ) Рівненської області, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки "Opel Omega", р.н. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з трактором колісним "Беларус", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч, та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Такими діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.10а, 13.3. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП..

По факту даного ДТП, стосовно обох водіїв, працівниками поліції складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, які є предметом розгляду судових справ №567/696/24 (стосовно ОСОБА_1 ) та №567/698/24 (стосовно ОСОБА_2 ).

Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих правопорушень.

Водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1. ПДР України).

Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху (п. 13.3. ПДР України).

У разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення (п. 19.3. ПДР України).

Пунктом 2.10а Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці ДТП.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що при зустрічному роз`їзді із трактором він був засліпленим світлом його фар.

При цьому, у ході судового розгляду справи, а також постановою суду у справі №567/698/24, яка набрала законної сили, було встановлено, що ОСОБА_1 рухався із перевищенням дозволеної швидкості руху на ділянці дороги, де сталася ДТП.

Разом з цим, матеріалами справи, зокрема схемою ДТП, поясненнями ОСОБА_1 , не підтверджується, що ним вживалися будь-які заходи, передбачені п. 19.3. ПДР України, у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічного транспортного засобу.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання, що досліджувана дорожньо-транспортна пригода виникла, у тому числі, й з провини ОСОБА_1 ..

Разом з цим, наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції підтверджується факт відсутності ОСОБА_1 на місці ДТП, особа якого була встановлена поліцейськими шляхом тривалого опитування її очевидців, які були присутні на місці події.

При винесенні суддею місцевого суду оскаржуваної постанови, порушені принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, не досліджено всіх фактичних обставин справи, що призвело до хибного висновку про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Враховуючи, що на час розгляду справи апеляційний судом закінчилися строки, які встановлені ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП., із закриттям провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 38, 124, 122-4, п. 7 ч. 1 ст. 247, 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника селянського (фермерського) господарства "Тесівське" - Давидюка Миколи Петровича задовольнити частково.

Постанову Острозького районного суду Рівненської області від 02 липня 2024 року скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.