Справа № 492/1192/24
Провадження № 3/492/708/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 165125 від 22 серпня 2024 року, ОСОБА_1 22 серпня 2024 року о 18 год. 40 хв., по вул. Мічуріна с. Долинівка Болградського району Одеської області, перевозив на мопеді марки «Honda», без державного реєстраційного номера, тютюнові вироби, а саме сигарети марки «ГУЦУЛЬСЬКІ» в кількості 20 (двадцять) пачок без марок акцизного податку встановленого зразка, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання, призначене на 10 вересня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі заявки про отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень, шляхом направлення йому SMS-повідомлення, яку він отримав, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений. Крім того, ОСОБА_1 був повідомлений співробітниками поліції про те, що справа буде розглядатися в Арцизькому районному суді Одеської області, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 був позбавлений права отримувати інформацію про рух справи, тощо.

Також, слід врахувати про можливість ОСОБА_1 дізнатись про стан судового провадження справи залежить від його волевиявлення, тобто має суб`єктивний характер.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не повідомив суд про причини своєї неявки в судове засідання, призначене на 10 вересня 2024 року, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав у зв`язку з чим суддя, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 164-5 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі письмовими доказами, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до висновку, що в судовому засіданні винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, а справа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті (ст. 279 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована, зокрема, на реалізацію продукції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземниих суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Диспозиція правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Крім того, з аналізу частини 1 статті 164-5 КУпАП вбачається, що суб`єкт даного адміністративного правопорушення є спеціальним, тобто в даному випадку до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті лише особи, що прямо визначені у диспозиції цієї статті, а саме: посадові особи підприємств - виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв чи тютюнових виробів.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є посадовою особою підприємства - виробника, імпортера і продавця тютюнових виробів.

Зберігання ж ним тютюнових виробів, не може свідчити про те що, ОСОБА_1 є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Крім того, до протоколу не додано належних та допустимих доказів: здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , як фізичною особою-підприємцем; підтвердження відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (довідка з ДПІ про відсутність ліцензії на право роздрібної тютюновими виробами); отримання прибутку від здійснення підприємницької діяльності без відповідної ліцензії;

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення викладене суть правопорушення, яка не відповідає кваліфікуючим ознакам правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП та до протоколу не долучені документи, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які повинні мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Зазначене виключає суб`єкта та об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, та унеможливлює його склад.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущенні. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Звертаю увагу, що у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ також встановив порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ч. 1, ч. 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, прихожу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 у розумінні ст. 251 КУпАП.

Виходячи з вищенаведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи про адміністративне правопорушення протоколу вилучення речей і документів (тимчасового обмеження фактичного володіння річчю) від 22 серпня 2024 року, вилучено 20 (двадцять) пачок сигарет марки «ГУЦУЛЬСЬКІ».

Враховуючи, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, суддя прийшов до висновку про повернення вилучених на підставі вищевказаного протоколу у ОСОБА_1 сигарет, власнику.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7, 164-5, 221, 245, 247, 251-252, 256, 265, 278-279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення № 492/803/24 відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тютюнові вироби, а саме сигарети марки «ГУЦУЛЬСЬКІ» в кількості 20 (двадцять) пачок - повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Черевата В.І.