Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/426/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р.В.
Категорія - 483 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_2 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів, що складає 98735, 22 грн., а також стягнуто з неї на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., та витрати у справі про порушення митних правил у розмірі 198,99 грн.,

за участю:

представника митниці - ОСОБА_3 ,

захисника - Шевчука В.С.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2024 року, ОСОБА_2 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Так судом першої інстанції встановлено, що Кропивницькою митницею ДМС України складено протокол про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України № 0038/90100/16, а саме за вчинення переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. З проколу вбачається, що ОСОБА_2 , вчинила порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України, тобто перемістила через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортний засіб з іноземною реєстрацією марки «LAND ROVER FREELANDER», VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , шляхом надання до митного органу, як підставу для переміщення товарів підроблених документів (звернення військової частини НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) та таких, що містять неправдиві відомості щодо отримувача.

Проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суддя районного суду прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме: переміщення через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження та за наслідками апеляційного розгляду оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі про порушення митних правил, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу відповідного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України та закінченням строків притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , визначених ст. 467 МК України, на час направлення матеріалів справи про порушення митних правил на розгляд до суду.

В обґрунтування пропуску строку на подання апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_2 була відсутня під час розгляду справи судом у зв`язку із допущеними судом порушеннями її права на участь в судовому засіданні. Із змістом постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.07.2024 р. ОСОБА_2 ознайомилася лише 01.08.2024 р. в день коли районним судом було розглянуто заяву її захисника про ознайомлення з матеріалами справи, шляхом надання доступу до електронних матеріалів судової справи в особистому кабінеті підсистеми Електронного суду ЄСІТС, разом із якими було надано електронну копію оскаржуваної постанови, що підтверджується витягом із вхідних повідомлень особистого кабінету захисника адвоката Шевчук В.С. в підсистемі Електронного суду ЄСІТС.

Також зазначає, що ОСОБА_2 станом на день складання даної скарги поштовим відправленням примірника оскаржуваної постанови не отримувала.

19 липня 2024 р. адвокатом Шевчуком В.С. було подано до суду через підсистему Електронного Суду в ЄСІТС клопотання в якому містилося прохання щодо надання доступу в особистому кабінеті підсистеми Електронного Суду в ЄСІТС захиснику до матеріалів судової справи з метою ознайомлення із ними. Також, захисником було водночас, заявлено клопотання про надання дозволу на участь ОСОБА_2 та її захисника у судових засіданнях, що мають відбутися по даній справі із використанням засобів відеоконференцзв`язку. При цьому, захисник також висловив прохання, що у випадку не можливості проведення конференції, відкласти судове засідання з метою отримання достатнього розумного часу для ознайомлення із матеріалами справи та підготовкою захисника та ОСОБА_2 до участі в судовому засіданні. Вказане клопотання надійшло до Кіровського районного суду м. Кіровограда 19.07.2024 р., що підтверджується карткою руху такого клопотання.

Однак, як згодом було встановлено, працівниками апарату Кіровського районного суду м. Кіровограда вищевказане клопотання не було передано на розгляд судді, відповідального за розгляд даної справи. У зв`язку із чим, скаржнику не було надано можливості, як завчасно ознайомитися із матеріалами справи, так і взяти участь в судовому засіданні із використанням засобів відеоконференції в ході відповідного розгляду справи. І лише після звернення зі скаргою до ДСА України, щодо неналежного виконання обов`язків працівниками суду, скаржнику та її захисникові 01.08.2024 було надано доступ до матеріалів даної судової справи, проте такий доступ було надано вже після завершення розгляду такої справи судом першої інстанції. Вказані обставини підтверджується листом Кіровського районного суду м. Кіровограда №01-42/208/24 від 06.08.2024 р.

Як наслідок на переконання ОСОБА_2 , такі дії суду, та його окремих працівників, що формують його особу, як органу державної судової влади, слід розцінити, як свідоме та умисне створення перепон учасникам справи на участь в процесі розгляду справи, дії конкретного судді, який відповідальний за розгляд даної справи, свідчать про свідоме самоусунення від здійснення належного контролю за дотриманням процесуальних вимог, щодо повідомлення всіх учасників справи про судовий розгляд даної справи, що свідчить про безумовне порушення судом положень ст. 526 МК України. Такими діями, а точніше бездіяльністю, суду Скаржника було фактично позбавлено можливості бути присутнім в судовому засіданні та захищати свої права та інтереси.

Щодо апеляційних вимог захисник зазначає, що ОСОБА_2 не володіла жодною інформацією про недійсність чи підробку відповідного листа прохання про допомогу від ВЧ НОМЕР_5 на час ввезення відповідного транспортного засобу, а добросовісно передала його для представника ЗСУ від якого отримала відповідний запит про допомогу.

Разом із тим, ОСОБА_2 відразу по отриманню інформації про зміст та суть обвинувачень по даній справі, намагалася зв`язатися із військовослужбовцем ОСОБА_4 з метою з`ясування причин виникнення виявлених митним органом порушень. Однак, за відомими контактними даними із даним військовослужбовцем встановити контакт не вдалося. В ході пошуку відомостей про можливе його місце знаходження та/або нові контакті дані, ОСОБА_2 було виявлено інформацію про загибель ОСОБА_5 , яка мала місце 10.07.2024 р. під час виконання службових обов`язків на Донеччині.

Оскільки ОСОБА_6 , на час ввезення відповідного транспортного засобу, не володіла інформацією про недійсність відповідного листа військової частини, то у неї був відсутній умисел на вчинення будь-якого порушення митних правил. ОСОБА_2 вважала, що здійснюючи волонтерську діяльність, навпаки сприяє допомозі Збройним силам України у захисті від протиправної агресії. В той же час, будь-яких доказів щодо фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів саме ОСОБА_2 , їх недійсності чи недостовірності митний орган не надав.

Окрім того, аналізуючи надані митним органом до суду матеріали, захисник констатує, що митним органом, як субъектом владних повноважень та судом не перевірено належним чином обставини щодо вартості ввезеного транспортного засобу

А саме, митним органом під час формування матеріалів справи про порушення митних правил не було направлено запиту до митних органів Республіки Польща з метою отримання відомостей про задекларовану митну вартість даного т.з. Тобто, митним органом не з`ясовано за якою ціною згідно експортної декларації такий автомобіль було вивезено із території Республіки Польща. Також, звертає увагу, що митний орган з метою визнання відповідної вартості заявленого транспортного засобу був зобов`язаний здійснити визначення відповідної вартості транспортного засобу у відповідності до положень МК України.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи, митний орган при вирішенні питання щодо визначення вартості ввезеного ОСОБА_2 транспортного засобу, жодним із визначених законом методів визначення вартості товару, що передбачений МК України не скористався.

Зауважує, що митним органом було визначено вартість ввезеного транспортного засобу на підставі лише одного рекламного оголошення в мережі інтернет щодо продажу аналогічного транспортного засобу (а.с. 8), достовірність та справжність якого підтвердити неможливо, оскільки на час розгляду справи таке оголошення в мережі інтернет відсутнє. При цьому, слід зважити, що такий транспортний засіб, як вбачається із відповідного фотознімку перебуває на українській реєстрації про що свідчить український державний реєстраційний номер т.з. Вказане дає підстави стверджувати, що до складу його ціни продавцем було включено також суми витрат на його транспортування в Україну та на сплату податків (мита), що підлягають сплаті в Україні у зв`язку з ввезенням (імпортом).

Однак, митний орган при внесенні до протоколу про порушення митних правил відомостей про вартість ввезеного Скаржником транспортного засобу, не зменшив її розмір на суми митних платежів та витрат на транспортування до території України. Вказане свідчить про внесення митним органом недостовірних відомостей про ціну товару до відповідного протоколу про порушення митних правил оформленого відносно скаржника.

Апелянт вважає, що належним способом визначення вартості транспортного засобу мало б бути відповідне товарознавче дослідження товару щодо визначення середньої вартості ідентичного транспортного засобу на ринку країни його експорту, без урахування митних платежів та витрат на доставления в Україну.

Так, згідно висновку №05/08 експертного автотоварознавчого дослідження від 05.08.2024 р., отриманого за замовленням Скаржника наданого судовим експертом ОСОБА_7 , ринкова вартість непошкодженого колісного транспортного засобу легкового автомобіля «LAND ROVER FREELANDER».VIN: НОМЕР_3 . реєстраційний номер НОМЕР_4 складає 84 829 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот двадцять дев`ять) грн., шо є більш ніж у два рази нижчою, а ніж заявлена митним органом.

Однак, суд першої інстанції не забезпечив належного з`ясування всіх обставин справи, в тому рахунку щодо перевірки визначеної митним органом вартості транспортного засобу, правильність визначення якої має безпосередній вплив на розмір застосованого штрафу та зробив не вірні висновки щодо обставин справи та суб`єкта відповідальності за даним правопорушенням. При цьому, в ході формуванні власних висновків, судом першої інстанції також не було застосовано положення ст. 489 МК України, за наслідком чого має місце прийняття оскаржуваної постанови із порушенням норм матеріального права.

Також захисник зазначає, що як вказує митний орган, було виявлено інформацію про фактичне не отримання в якості гуманітарної допомоги підрозділами ЗСУ легкового транспортного засобу «LAND ROVER FREELANDER»,VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який ввозився скаржником на митну територію України. Відтак, на переконання митного органу, вказані дані свідчили про виявлення порушення митних правил.

Тобто з наведеного слідує, що 05.12.2023 р. Кропивницька митниця ДМС України дізналася про виявлення порушення, яке було вчиненого, згідно доводів митного органу, ОСОБА_2 . Таким чином, моментом виявлення даного порушення слід вважати саме 05.12.2023 р.

Як вбачається із відомостей з автоматизованої системи розподілу суду, вказана справа про порушення митних правил надійшла до суду 15.07.2024 р., тобто з порушенням шестимісячного строку із дня виявлення порушення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності у підтримку апеляційних вимог, представника митниці, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що пропущений строк на подання апеляційної скарги підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи доводи захисника про поважність пропущеного строку на подання апеляційної скарги, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2024 року стосовно ОСОБА_2 , як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням, при цьому згідно зі ст.487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Зазначені норми узгоджуються з нормами статей 245, 252, 280 КУпАП.

Єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол, який повинен відповідати вимогам ст.494 МК України. В розумінні положень ст.ст. 8, 256, 283 КУпАП та МК України розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, 486, 489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за вчинення переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про порушення митних правил № 0038/90100/24 від 08.05.2024 року, в якому описана фабула вчиненого правопорушення;

- листами Кропивницької та Львівської митниць;

- копією витягу електронного журналу пасажирського ПП;

- інформацією стосовно транспортного засобу з мережі Інтернет;

- листом в/ч НОМЕР_5 від 01.05.2024 р. № 1736/05/5;

- доповідними та службовими записками;

- копіями реєстрів поштових відправлень та фіскальних чеків;

- довідкою про витрати митниці у справі про ПМП № 0038/90100/16.

Сукупністю доказів наданих до протоколу в повному обсязі доведена винуватість ОСОБА_2 в порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Щодо апеляційних доводів захисника про необізнаність ОСОБА_2 про недійсність чи підробку відповідного листа прохання про допомогу від ВЧ НОМЕР_5 на час ввезення відповідного транспортного засобу, то апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки остання подала митному органу документи, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару та його характеру, з огляду на той факт, що військовою частиною, яка була отримувачем гуманітарної допомоги, не підтверджено отримання та облікування вказаної гуманітарної допомоги.

При цьому, відповідно до відомостей митної декларації (арк. 15), яку ОСОБА_2 заповнила під час ввезення автомобіля на митну територію України, остання ознайомлена зі змістом статей 103-109, 380, 481, 483, 489 МК України.

Тим самим, будучи ознайомленою із вимогами ст. 481 МК України, ОСОБА_2 , як суб`єкт переміщення транспортного засобу через митний кордон та подачі митної декларації з документами, зобов`язана була переконатись у тому, що документи, які вона надала працівникам митниці не є підробленими, чого остання не зробила.

Таким чином, ОСОБА_2 зобов`язана відповідати за ті документи, які саме вона надала працівникам митниці, навіть якщо віна їх і не складала.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» із змінами і доповненнями,внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 8 незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до п. 6 цієї Постанови судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Разом з тим, в ході апеляційного перегляду справи апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом (Частина 1 ст. 467 МК України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4915-VI від 07.06.2012, № 5288-VI від 18.09.2012; в редакції Закону № 2612-VIII від 08.11.2018).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП).

З матеріалів справи вбачається, що датою виявлення правопорушення є 05.12.2023, а саме дата надходження листа вих.№2252/4 від 04.12.2023 зі списком не зареєстрованих транспортних засобів ввезених в якості гуманітарної допомоги, від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інших відомостей про дату виявлення правопорушення митними органами матеріали справи не містять.

Таким чином, адміністративне стягнення за порушення митних правил ОСОБА_2 може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення, тобто, до 05.06.2024.

Дана справа про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 надійшла для розгляду до суду лише 12.07.2024 (а.с. 74), тобто, після закінчення шестимісячного строку з дня виявлення вказаного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, провадження по даній адміністративній справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент надходження до суду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.467 МК України, навіть за наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 ..

Таким чином доводи захисника щодо порушення строку притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил заслуговують на увагу.

У законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).

Враховуючи, що на момент надходження до суду, а також розгляду справи про порушення митних правил 6-ти місячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 467 МК України, закінчився, то провадження про справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП. Вказана обставина виключає можливість застосування до особи адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції на час розгляду справи), якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст. ст. 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Сплив імперативного строку, визначеного в ст.467 МК України, який не підлягає продовженню чи поновленню, є підставою для прийняття єдиного можливого рішення, згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.467 МК України, навіть за наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2024 року стосовно ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 -задовольнити.

Постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2024 року стосовно ОСОБА_2 - скасувати.

ОСОБА_2 визнати виннуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, а провадження по справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 закрити у зв`язку з закінченням на момент надходження до суду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.467 МК України.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко