ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1154/24

3/609/590/2024

09 вересня 2024 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли із СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України з безконтактним носієм № НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово безробітної,

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 163589 від 26 серпня 2024 року, вбачається, що 19 липня 2024 року близько 18 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї братової ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме, висловлювала словесні образи, приниження, що викликало у ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим порушила п. 3.14 частини 1 статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 163590 від 26 серпня 2024 року, вбачається, що 19 липня 2024 року близько 18 год. 00 хв. гр. ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї племінниці ОСОБА_4 домашнє насильство, тобто, умисні дії психологічного характеру, а саме, висловлювала словесні образи, приниження, що викликало у ОСОБА_4 побоювання за свою безпеку, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим порушила п. 3.14 частини 1 статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Приймаючи до уваги той факт, що в провадженні суду знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд вважає, що відповідно до ст. 36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №609/1154/24 (провадження №3/609/590/2024).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даних правопорушень визнала повністю.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст. 268 КУпАП, заслухавши її пояснення, дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 вказаного закону визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 163589 від 26 серпня 2024 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 163590 від 26 серпня 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 від 19 липня 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13 серпня 2024 року.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, зокрема те, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також характер вчиненого правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним чи суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, ступінь його вини, суд вважає, що за своїми наслідками правопорушення є малозначним, у зв`язку із чим ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 22, ст. 173-2, ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , а саме: справу №609/1154/24, провадження №3/609/590/2024, яка кваліфікується за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, справу №609/1155/24, провадження №3/609/591/2024, яка кваліфікується за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №609/1154/24, номер провадження №3/609/590/2024.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнивши її від адміністративної відповідальності за вчинення даних адмінправопорушень на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Справу про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області на протязі 10 діб з дня винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Суддя: М. В. Харлан