справа 362/5346/24
провадження 3/362/2521/24
П О С Т А Н О В А

09.09.2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. пыд час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, що надійшов від відділення поліції № 3 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за частиною 2 статті 154 КУпАП і

встановив:

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 КУпАП.

За змістом частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Диспозицією частини 1 статті 154 КУпАП передбачено відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частиною 2 цієї ж статті встановлено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

Суд дослідив матеріли справи й установив, що наведена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула інкримінованого діяння не містить відомостей про вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення повторно протягом року, а до матеріалів не додано відомостей щодо такого притягнення протягом останнього календарного року.

Наведене за наявних матеріалів виключає кваліфікацію інкримінованого діяння за частиною 2 статті 154 КУпАП й унеможливлює належний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), відповідно до якої суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року № 11 норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

За таких обставин адміністративний матеріал не може бути розглянутий судом і його належить повернути для належного оформлення.

При цьому, в разі зміни правової кваліфікації, слід звернути увагу на те, що відповідно до статті 218 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 154 КУпАП, віднесено до повноважень адміністративних комісій при виконавчих органах міських рад.

Керуючись статтями 256, 278, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

повернути адміністративний матеріал для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович