Справа № 953/7277/24
Провадження № 3/953/2247/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кононенко Т.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №899921 від 27.07.2024 року) для розгляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що 27.07.2024 року о 17год.08 хв. в м. Харків.вул. Чкалова, 2Г гр. ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2172 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 7510, що підтверджується тестом №416 від 27.07.2024 результат огляду становить 0,29% проміле, чим порушено п.2.9а ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу його проживання вказану у матеріалах справи, SMS повідомлень на вказаний телефон, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Зарицька К.Ю., в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Надала до суду заперечення, в яких просить провадження по справі закрити на підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП та зазначила, що з огляду на фактичні обставини та зміст адміністративного матеріалу, перевищення гранично допустимої норми проміле алкоголю у ОСОБА_1 є незначними, всього на 0,09 проміле. Результат огляду 0,29 проміле не може категорично та достовірно свідчити про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат отриманий в межах допустимої похибки за технічними характеристиками приладу Drager Alcotest 7510. Вказаний результат огляду не може свідчити про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не було роз`яснено його право на проходження огляду у медичному закладі, який необхідно було пройти для усунення недоліків (погрішностей) проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу. Направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обґрунтування причин зупинки транспортного засобу. Працівниками поліції не було задокументовано факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. У рапорті інспектора патрульної поліції причину зупинки не зазначено.

Суд, дослідивши докази по справі, доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. ст., 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і залежно від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №899921 від 27.07.2024 року, роздруківкою результату тестування на алкоголь до протоколу відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду був позитивний - 0,29 % проміле, фактичними даними, що містяться на диску з відео-матеріалом, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі, відповідно до якого ОСОБА_1 заперечень не висловив та поставив свій підпис, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого огляд не проводився, рапортом.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 відповідно до якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суд критично ставиться до пояснень, наданих в судовому засіданні захисником, з огляду на таке.

Стосовно доводів захисника про можливу похибку спеціального технічного приладу "Drager Alkotest 7510" за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на місці події з посиланням на те, що його показник 0,29% через технічні характеристики, які визначені для нього, не може свідчити про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у п. 7 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Так, результат тесту свідчить про установлення у ОСОБА_1 перевищення встановленого нормами чинного законодавства граничного показника вмісту алкоголю в крові, за якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, похибка приладу, за допомогою якого проводився огляд є лише допустимою, враховуючи те, що водій був згоден з результатом огляду, тобто жодних сумнівів щодо виявленого у нього за результатами огляду стану алкогольного сп`яніння не висловив, а тому відсутні підстави стверджувати про вміст алкоголю в межах допустимої похибки.

В матеріалах справи містяться дані щодо результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», що проводився інспектором 27.07.2024 року о 17:29 год. по вул. Чкалова, 2г, в м. Харкові, згідно якого, результат тесту 0,29 %. Після того, як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, він не повідомляв працівників поліції, що з результатом даного огляду він не згоден.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, останній погодився з результатами огляду. Так, з відеозапису вбачається, що працівники поліції зупиняють автомобіль, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . В ході спілкування із водієм, поліцейським було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що водій ОСОБА_1 погоджується. Після оголошення результату, ОСОБА_1 погоджується з результатом та підписує протокол не висловлюючи жодних заперечень. Крім того, відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 з результатом згоден, що засвідчено його підписом.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції суду не надано. Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №899921 від 27.07.2024 року відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Щодо доводів захисника про не зазначення поліцейськими причини зупинки слід зазначити, що з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, це не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п.2.5 ПДР України. Матеріали справи не містять даних про оскарження ОСОБА_1 у встановленому порядку дій працівників поліції.Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ на дії керівництва патрульної поліції, пов`язаних із перевіркою скарг щодо незаконних дій працівників поліції, при складанні ними адміністративного матеріалу у цій справі.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів, суд доходить висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування судом доводів захисника щодо незаконності дій працівників поліції.

Позиція захисника, яку вона висловила в запереченнях, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд, зазначає, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Санкція частини 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортним засобом.

Крім того, в порядку ст. 40? КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 40?, 130, 283, 284 КУпАП, суд-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Т.О.Кононенко