Справа № 365/656/24
Номер провадження: 3/365/338/24
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" серпня 2024 р. с-ще Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Солдатова Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 3, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Згурівка Київської області, жителя АДРЕСА_1 , працездатного, який офіційно не працює, має підробітки, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 584974 від 23.08.2024, складеного старшим ДОП СПД №2 ВП №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, капітаном поліції Шипко Л.О., 20 серпня 2024 року приблизно о 18 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, кидався в бійку, вів себе зухвало, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , повторно протягом року.

Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Враховуючи положення ст. 250 КУпАП неявка прокурора не перешкоджає розгляду справи про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що 20 серпня 2024 року перебував вдома разом із сестрою ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_2 . Приблизно о 18 годині він почав кричати на матір та сестру і вони вийшли з будинку і кудись пішли. Він залишився у будинку. Через деякий час вийшов на подвір`я і побачив, що мати з сестрою та племінницею сиділи на городі. Він до них підійшов сказати, щоб йшли до будинку. Мати з сестрою почали на нього кричати. Дочка сестри ОСОБА_4 побігла до сусідки, щоб викликати поліцію. В цей час мін ним та матір`ю зав`язалася сварка і він почав висловлюватися в її бік нецензурними словами, кричати та кидатися в бійку. Тоді його мати, сестра і племінниця пішли у невідомому йому напрямку. Свою вину визнає, щиро розкаюється у вчиненому, шкодує про вчинене. Зазначає, що був п`яний, вів себе неадекватно, що могло налякати його матір та сестру. Після всього вони з матір`ю та сестрою поговорили, з`ясували та погодились, що так не правильно. Обіцяє надалі не вчиняти подібних дій. Зазначив, що офіційно не працює, проте має регулярні заробітки, тому просив призначити йому покарання у виді штрафу.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що 18 серпня 2024 року у них була сварка з братом, після чого вони з матір`ю пішли з дому, бо боялися. Ночували першу ніч у парнику, наступну у знайомих. 20 серпня 2024 року прийшли додому. Спиртних напоїв в той день ні вдома з ОСОБА_1 , ні будь-де не розпивали. ОСОБА_1 почав кричати на матір та ображати її нецензурними словами, кидався в бійку. Мати, вона та її донька вийшли з будинку та сиділи на городі. ОСОБА_1 підійшов до них та продовжив сварку. Сусідка викликала поліцію. В той день ОСОБА_1 її не ображав та не бив, лише кричав на матір та ображав її.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вищевказаних порушень (порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, ґрунтується, зокрема, на таких засадах: належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих, дотримання принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 584974 (а.с. 1); копією письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с. 4-5); копією письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с. 6-7); довідкою поліції про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якої ОСОБА_1 неодноразово протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, в томі числі правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 8), усними поясненнями свідка ОСОБА_3 , наданими в судовому засіданні, усними та письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснення свідка ОСОБА_3 , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суддя дійшов висновку, що правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення було вчинене ОСОБА_1 , який винен в його вчиненні та підлягає адміністративній відповідальності.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя вбачає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з правопорушника ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. 34, 35, 40-1, 173-2, 245, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Т.М. Солдатова