провадження №3/389/563/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Наталія Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли зі відділу поліції №1 (м.Знам`янка) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, працює в СФГ "Северянін", проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №544265 від 19 квітня 2024 року, ОСОБА_1 , 19 квітня 2024 року о 18:30 год. в с.Мошорине по вул.Молодіжна керував транспортним засобом ЗАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння . Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest 6810, прилад 0855. Результат огляду склав 1,28 % проміле алкоголю в крові, тест №2679. ОСОБА_1 з результатом погодився. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. .

До суду ОСОБА_1 не з`явився про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Від його представника - адвоката Солонька О.С. надійшло клопотання в якій він просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що 19 квітня 2024 року о 18:15 годин працівники поліції відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в супереч ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію України» зупинили транспортний засіб «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та повідомили причину зупинки «не пристебнутий паском безпеки та не увімкнув покажчик повороту».

Під час спілкування із працівником поліції, ОСОБА_1 повідомив, що він не порушував правила дорожнього руху, але працівник поліції наполягав на тому що останній їх порушив. Зазначив, що на наданих відеозаписах не має порушень правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 , а свідки які б підтвердили вказані порушення поліцейськими не встановлено та не опитано.

При ознайомленні із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм положень ПДР, які б відповідно до ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Отже не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 , за якими ознаками в них виникла підозра про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, при цьому в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №544265 взагалі не вказано ознак алкогольного сп`яніння.

Під час перегляду відеозапису наданих працівниками поліції у ОСОБА_1 , не має ознак алкогольного сп`яніння, так як він на відеозаписі спілкується із працівниками, не запиняючись, мова його зрозуміла, чітко висловлює свою думку, тобто не має порушення мови, при цьому ОСОБА_1 зі сторони в сторону не хитається, координацію рухів не порушене, не має тремтіння рук та всього тіла, тобто не має порушення координації рухів.

Також, перед початком застосування газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», працівник поліції, не перевірив чи на газоаналізаторів показники нулі, та перед початком огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, працівник поліції своїми руками (на яких могли бути сліди антисептику, який містись спирт) вставив пластмасову трубку до газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», хоча ОСОБА_1 повинен сам вставляти трубку.

В подальшому ОСОБА_1 подув у газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» та в ньому стався збій, після чого працівник поліції провів маніпуляції із газоаналізатором «Drager Alcotest 6810» (натискав кнопки, на що ОСОБА_1 звернув увагу та говорив працівнику поліції що він проводить маніпуляції з «Drager Alcotest 6810»), що могло привести до збою калібрування, але працівник поліції повторно надав йому газоаналізатор для продуву, після того як він продув, на відеозаписі працівник поліції сказав що показники 1,28 проміле.

Крім того, працівники поліції, не запитали у ОСОБА_1 чи він згоден із результатами газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» та не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Після роздруківки чеку з газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», не ознайомивши ОСОБА_1 з його результатом, працівники поліції диктує останньому щоб він написав згоден. Таким чином, представник вказує, що працівники поліції порушили вимоги ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В акті на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів в графі з результатом згоден стоїть підпис та прописом написано слово згоден. Працівники надали ОСОБА_1 вказаний акт, та сказали поставити підпис при цьому із самим актом не ознайомлювали.

В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в графі з результатом огляду прописом написано не проводився (відмова). Працівники не надали останньому вказане направлення для ознайомлення та взагалі не запитували чи він бажає пройти огляд на сп`яніння в медичному закладі.

Враховуючи викладене вище представник ОСОБА_1 адвокат Солонько О.С. просить задовольнити подане клопотання та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.ст.280,283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 поліцейським в порушення вимог ст.255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: акт огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 продув газоаналізатор «Drager Alcotest №6810», який показав результат 1,28%о (проміле) та зі вказаним результатом погодився; роздруківку з приладу «Drager», згідно з якою 19 квітня 2024 року о 18 год. 29 хв. ОСОБА_1 продув алкотестер «Alkotest Drager», який показав результат 1,28 %о (проміле); направлення до закладу охорони здоров`я на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я; DVD диски з відеофіксацією вчиненого правопорушення.

Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пунктів 3, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду,на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Наведене повністю узгоджується із положеннями пункту 4 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, яким передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів.

Суддя враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом МВС України 18.12.2018 № 1026.

Метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

За визначеннями п. 3 розділу І Інструкції, відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; п.1 розділу III вказує, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія; портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Згідно із п. 4 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Згідно п. 3 розділу 2 Інструкції Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Таким чином, як вбачається із вище наведених положень чинного законодавства та відомчих нормативно-правових актів, під час здійснення своїх повноважень поліцейськими може використовуватися лише портативний відеореєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції, та закріплений на форменному одязі працівника поліції, та відеозапис саме з такого реєстратору є допустимим доказом наявності тих чи інших подій зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису здійсненого на відеореєстраторі вбачається час та дата фіксації тих чи інших подій.

Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Водночас, судом встановлено, що відеофіксація правопорушення та складання адміністративних матеріалів працівник поліції закінчує не зафіксувавши до кінця всі дії при складанні вище зазначених матеріалів. Крім того, працівниками поліції не було опитано осіб у якості свідків, які були присутні під час зупинки транспортного засобу та при оформленні матеріалів справи.

Тобто має місце недотримання поліцейським Інструкції №1026 щодо порядку роботи та застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки відеозапису.

Також, суд погоджується з доводами представника ОСОБА_1 про те, що незважаючи на те, що останній не погодився з результатами огляду на місці йому не було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Крім того, у формулюванні обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не вказано зовнішніх ознак сп`яніння водія автомобіля, які стали підставою для проведення його огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням технічних засобів.

Так, розділом І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, і зареєстрованого у Міністерстві юстиції україни 11.11.2015 за №1413/27858, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Крім того, суд звертає увагу на те, що додане до протоколу направлення водія до медичного закладу для проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не містить особистого підпису ОСОБА_1 , а тому вважається таким, що не вручене останньому.

За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п.8 розділу ІІ Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього. І, відповідно, жодної відповідальності за відмову пройти такий огляд наступати не може.

Так, якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні (постанова суду апеляційної інстанції в справі № 446/1547/21 від 28 грудня 2021 року).

Так само і акт огляду складався не на місці зупинки, а в невідомий час в невідомому місці та очевидно підписаний після складання протоколу. Вказані документи водію не вручалися, з ними він не ознайомився та не мав змоги себе захищати.

Отже, відомості, внесені до протоколу, не відповідають дійсності.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів представника ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини останнього не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповдіно до приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Враховуючи зазначені обставини, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимим доказами, а тому провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України.

Керуючись ст.ст.1,9,221, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.М. Ябчик