Справа № 141/402/24
Провадження №3/141/245/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року с-ще Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук Сергій Васильович, розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, до адміністративної відповідальності протягом календарного року не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

06 липня 2024 року о 18 год 40 хв в с. Новоживотів по вул. Козацька гр. ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом № 3707 газоаналізатора «Alcotest Drager 6810».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «г» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

01.08.2024 до суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Панасюк Н.А. від 01.08.2024 про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В обгрунтування клопотання від 01.08.2024 зазначено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, який має нести відповідальність.

Зокрема, адвокат Панасюк Н.А. зазначає, що п.2.2. п.2 ПДР України чітко визначено, що розпоряджатися автомобілем має право тільки власник або уповноважена особа. Однак, ОСОБА_1 не є такою особою, оскільки згідно технічного паспорту НОМЕР_3 власником автомобіля Volkswagen Passat є ОСОБА_3 .

Разом з тим, згідно довіреності від 08.03.2023 ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 управляти та розпоряджатись зазначеним транспортним засобом. Довіреність видана терміном дії на один рік і зберігає чинність до 08.03.2024.

Окрім того, п. 2.9 «г» ПДР України визначено, що водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння повинна складатись з того, що особа, яка передає керування транспортним засобом повинна знати, що передає керування особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, ОСОБА_1 не є водієм вказаного транспортного засобу, оскільки не має відповідної категорії, яка надає йому право керувати спірним транспортним засобом, та, окрім того, не знав про те, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

За вказаних обставин, адвокат Панасюк Н.А. вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, а тому просить провадження у справі № 141/402/24 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання 05.09.2024 ОСОБА_1 в черговий раз не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 182720 від 06.07.2024.

Натомість 05.09.2024 на електронну адресу суду надійшла заява захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Панасюк Н.А. від 05.09.2024 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності адвокатом Панасюк Н.А.

Суд, розглянувши заяву захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Панасюк Н.А. від 05.09.2024 про відкладення розгляду справи, доходить наступних висновків.

Суд зауважує, що 22.08.2024 судом уже було відкладено розгляд справи № 141/402/24 на 05.09.2024, у зв`язку із задоволенням клопотання адвоката Панасюк Н.А. від 22.08.2024, у зв`язку із її перебуванням на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я.

При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якого було викликано для дачі пояснень у зв`язку з розбіжністю у його поясненнях, що містяться в матеріалах справи № 141/402/24 із поясненнями, викладеними у письмовому клопотанні адвоката Панасюк Н.А., у судові засідання, призначені на 22.08.2024 та, відповідно, на 05.09.2024, не з`явився, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань суду не подав.

За вказаних обставин, враховуючи, що клопотання адвоката Панасюк Н.А. від 05.09.2027 про відкладення розгляду справи № 141/402/24 повторно подане з тих самих підстав (перебування у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами), суд вважає, що останнє спрямоване на свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Поряд з цим, суду не надано належних доказів на підтвердження причини неможливості явки до суду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Принагідно суд зауважує, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисник повинні добросовісно використовувати надані їй процесуальні права та не зловживати ними.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року зазначив, що заявник (зацікавлена особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, з огляду на те, що ОСОБА_1 та його захисник були завчасно та належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи № 141/402/24, однак не вживали заходів для явки до суду, своїм правом на участь у судовому засіданні ОСОБА_1 жодного разу свідомо не скористався та належних доказів поважності причин неявок суду не подав, суд розцінює подане клопотання адвоката Панасюк Н.А. від 05.09.2024 як недобросовісне виконання процесуальних обов`язків та зловживання правом сторони на подачу клопотань про відкладення розгляду справи, яке направлене на свідоме затягування розгляду справи з метою ухилення ОСОБА_1 від притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи та з огляду на той факт, що визначені у ст. 277 КУпАП строки розгляду справи про адміністративне правопорушення № 141/402/24 спливли, суд доходить висновку, що подане захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокатом Панасюк Н.А. клопотання від 05.09.2024 про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Враховуючи вказані обставини, а також принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

При цьому, суд зазначає, що норми ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, розглянувши матеріали справи № 141/402/24, доходить наступних висновків.

Частиною 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 «г» ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП визначено чіткий порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зокрема, як вбачається з ч.2, ч.3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні норми передбачені й Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі по тексту Порядок).

Так, згідно п.п.3-6 Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі по тексту-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно вимог п.п. 6,7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним 06.07.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 182720 від 06.07.2024 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- світлокопією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 396493 від 06.07.2024, складеного відносно ОСОБА_2 за порушення ним п. 2.9. «а» ПДР України, та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

- світлокопією роздруківки тесту на алкоголь «Drager ALKOTEST 6810», проведеного відносно ОСОБА_2 , тест № 3707, результат тестування 1,92 ‰;

- світлокопією акту огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме алкотестера «Drager ALKOTEST 6810» з позитивною пробою 1,92 ‰, огляд був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почерваніння обличчя, нестійка хода, результатом огляду ОСОБА_2 погодився, про що зазначив власноруч;

- світлокопією направлення на огляд водія ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я «Іллінецька МЛ», виданого 06.07.2024 о 19 год 42 хв, у якому також зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, однак від проходження додаткового огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 відмовився, про що зазначив власноруч;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 , відібраного 06.07.2024, зі змісту якого убачається, що 06.07.2024 він продав свій транспортний засіб (автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 , який запропонував йому проїхатись. Вони сіли в автомобіль, він запитав, чи є у водія посвідчення, який відповів, що у нього є посвідчення, він також запитав чи вживав він (водій) алкоголь, який сказав, що алкоголь не вживав, однак потім їх зупинили і склали протокол про те, що він передав кермо ОСОБА_2 (початок пояснення міститься у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 182720 від 06.07.2024);

- дисками з відеозаписами.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені здійснені інспекторами патрульної поліції відеозапис подій, які відбувались 06.07.2024, та які долучено до матеріалів справи.

Зафіксовані відеозаписами обставини, які були здійснені поліцейськими, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, відповідають суті правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 182720 від 06.07.2024, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити його, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зокрема, з досліджених судом відеозаписів від 06.07.2024 export-7о9р8.mp4 та export-68aju.mp4 убачається, що відеозаписи розпочинаються із зупинки працівниками поліції за допомогою проблискових маячків транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_2 , а на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_1 .

При цьому, в ході розмови з працівниками поліції водій транспортного засобу ( ОСОБА_2 ) вказав, що вживав протягом дня спиртні напої, та, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, на пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 погодився пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810».

В подальшому, відеозаписами зафіксовано факт проходження ОСОБА_2 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», результат огляду - алкогольне сп`яніння 1,78 ‰, із таким результатом ОСОБА_2 погодився.

Окрім того, відеозаписом export-7о9р8.mp4 зафіксовано, що під час продуття ОСОБА_2 газоаналізатора на запитання працівника поліції щодо власника транспортного засобу спочатку ОСОБА_2 вказав працівникам поліції, що ОСОБА_1 є власником, а згодом, після продуття водієм газоаналізатора на адресоване ОСОБА_1 запитання поліцейського «…машина на вас зареєстрована?..», останній відповів «..ні..», на запитання поліцейського «…а на кого?..» ОСОБА_1 відповів «..у мене доручення...» (18:43:41-18:44:26, час запису 0:02:26-0:03:10).

Також відеозаписами export-7о9р8.mp4 та export-68aju.mp4 зафіксовано, що під час оформлення відповідних адміністравних матеріалів ОСОБА_1 не заперечував, що транспортний засіб належить йому, зокрема, коли ОСОБА_1 висловлював свою незгоду з правовою кваліфікацією правопорушення «… я просто не пойму чо передача? За шо передача?..», на та відповідь ОСОБА_2 «… ну машина на тобі…» ОСОБА_1 відповів «то й шо?...» (відеозапис export-7о9р8.mp4, 18:55:49-18:55:57, час запису 0:14:33-0:14:41 та відеозапис export-68aju.mp4, 18:55:49-18:55:57, час запису 0:14:33-0:14:41).

Суд зауважує, що події, зафіксовані відеозаписами від 06.07.2024, відповідають суті правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 182720 від 06.07.2024, та дані відеозаписи є послідовними, оскільки безпосередньо на них зафіксовано дату їх проведення та хронологія часу вчинення відповідних дій, які відбувались 06.07.2024.

Докази, які містяться в матеріалах справи, суд приймає до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують послідовність та хронологію подій, які відбувались 06.07.2024 за участі ОСОБА_1 , а також підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Окрім того, судом установлено, що постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 14.08.2024 у справі № 141/422/24 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення в межах санкції ст. 130 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 27.08.2024.

Натомість, належних та допустимих доказів на спростування порушення п. 2.9 «г» ПДР України та, відповідно, обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 182720 від 06.07.2024, ОСОБА_1 та його захисником суду не було надано та матеріали справи не містять, а у наданому суду клопотанні про закриття провадження у справі від 01.08.2024 адвокатом Панасюк Н.А. висловлено лише власну суб`єктивну незгоду зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №182720 від 06.07.2024.

Так, усні та письмові доводи адвоката Панасюк Н.А., надані у судовому засіданні 01.08.2024, а також зазначені у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі від 01.08.2024, суд до уваги не приймає та розцінює їх як правомірну лінію захисту, спрямовану на уникнення притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки вони не підтверджуються жодними належними доказами по справі, та, відповідно, спростовуються матеріалами справи № 141/402/24 та досліджениим відеозаписами, а також висновками суду щодо установлених обставин події від 06.07.2024.

Так, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , суд до уваги не приймає, оскільки з досліджених відеозаписів убачається, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 надавав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , а також вказував, що у нього є «страховка» (обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності автомобільних транспортів).

Зокрема, ОСОБА_1 було надано довіреність від 08.03.2024, на право управління та розпорядження транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 (строк дії довіреності до 08.03.2024).

Отже, на підставі наданої довіреності від 08.03.2024 на бланку серії НПС № 143493, посвідченої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В. та зареєстровану в реєстрі за № 880, ОСОБА_1 мав право управляти та розпоряджатися у власних цілях траснпортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 .

Окрім того, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 182720 від 06.07.2024, ОСОБА_1 ознайомився зі змістом протоколу, отримав його копію, надав письмові пояснення, з яких убачається, що він «…передав руля людині, яка мені сказала що вона не вживала алкоголь і я дав машину і дав машину…»,.

Щодо доводів адвоката Панасюк Н.А. про те, що ОСОБА_1 не знав проте, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння суд зазначає, що саме на особу, яка передає право керування транспортним засобом іншому водію, покладається обов`язок пересвідчитися щонайменше у тому, що вона має право керування транспортним засобом і не перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння. Між тим, у даному випадку, ОСОБА_1 не пересвідчився у тому, чи не перебуває ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт необізнаності ОСОБА_1 про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння при передачі йому транспортного засобу для керування матеріали справи не містять та суду не надано.

Також суд відзначає, що відсутність у ОСОБА_1 відповідної категорії на право керування транспортним засобом не виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння), оскільки він станом на 06.07.2024 був його законним володільцем.

Поряд з цим, належних доказів щодо продажу транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , суду не було надано.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 , як належний користувач транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР України, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

Також суд зазначає, що доказів, які б свідчили про протиправність дій працівників поліції щодо порушення прав ОСОБА_1 , а також щодо складання та оформлення адміністративних матеріалів по справі № 141/402/24 відносно нього суду не надано та матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що оскільки ОСОБА_1 не переконався належним чином в тому, що водій, якому він надав право керування своїм транспортним засобом є тверезим, відтак в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він 06.07.2024 порушив правила дорожнього руху, а саме п. 2.9 «г» ПДР України, згідно з якими водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи встановлені обставини справи та докази, які містяться в матеріалах справи, суспільну небезпеку та характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд доходить висновку, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою він притягується до відповідальності.

При цьому, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, так як передав керування автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який керував вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відтак ОСОБА_1 не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР, а відноситься до категорії «інші особи», що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому правові підстави для застосування заходу адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у даному випадку відсутні.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, які слід стягнути з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 7-9, 25, 27, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Реквізити рахунку для сплати штрафу: (отримувач коштів ГУК у Вінницькій обл./смт Оратів/21081100, , банк отримувача Казначейство України, рахунок отримувача UA0002806, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 605 грн 60 коп (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід Державного бюджету України (реквізити рахунку для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Копію постанови направити ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч.1 ст. 308 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Климчук