Справа №592/6753/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бичков І. Г.
Номер провадження 33/816/756/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Страшка Є.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в Сумському РУП ГУНП в Сумській області

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605, 60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2024 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 08.05.2023 року о 21 годині 22 хвилин в м. Суми на вул. Степана Бандери, 15, керував транспортним засобом ЗАЗ SENS, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатору Drager Alcotest 6810 № 0644. Результат огляду 0,77 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Страшок Є.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2024 року, а провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та стягнути судові витрати на користь апелянта.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що поліцейські незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , не проінформували водія про конкретну причину зупинки, а також детальні підстави зупинки, всупереч ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Зазначав, що у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вказані тільки наступні ознаки: запах алкоголю з порожнини рота та млява мова, а в протоколі взагалі не зазначені ознаки, які відповідають п.4 Розділу І Інструкції, отже вимога відносно ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння є незаконною.

Вказував, що ОСОБА_1 не роз`яснювалось його право на правову допомогу, не надавалась можливість зробити дзвінок своєму адвокату. Також не було роз`яснено, що у разі незгоди з тестом Драгер він має право пройти медичне обстеження в найближчому спеціалізованому медичному закладі.

Апелянт зазначав, що у відповідності до ст..2-5 ЗУ «Про судовий збір» попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи складає судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Крім цього вказував, що судом не було викликано свідків цієї події, не допитано поліцейських, які складали протокол та освідували ОСОБА_1 , не забезпечено належним чином право на захист ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності перебував на лікарняному та не зміг прибути у судове засідання, про що повідомив суд, а сам ОСОБА_1 з 2023 року перебуває у лавах Державної прикордонної служби України та захищає територіальну цілісність України.

В судове засідання призначене на 06 вересня 2024 року на 11 год. 00 хв. до апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Страшок Є.В. не з`явились, хоча повідомлялись про розгляд справи, відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, клопотань про відкладення не подавали.

З метою розгляду апеляційної скарги у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду даної справи та вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність апелянта та його захисника, і у даному випадку їх права на доступ до правосуддя, не є порушеними, оскільки положення ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову присутність особи, стосовно якої розглядається справа за ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні в провадженні відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 046689 від 08.05.2023 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1),

- результатом проведеного тесту на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого результат тесту складає 0,77 проміле (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого з результатами огляду на стан сп`яніння 0,77 проміле ОСОБА_1 згоден (а.с.3);

- відео-файлами, які містяться на DVD-R дисках лазерних систем зчитування, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. На запитання поліцейського, чи вживав водій алкоголь, відповів що 0,50 літра пива випив, на пропозицію інспектора поліції погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, результат якого склав 0,77 ‰, з результатом погодився. Після чого був відсторонений від керування та на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, який він підписав добровільно та постанова за ч.1 ст.121 КУпАП.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо тверджень апелянта про те, що поліцейські незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , не проінформували водія про конкретну причину зупинки, а також детальні підстави зупинки, всупереч ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», то їх апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з дослідженого відеозапису транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку з технічною несправністю автомобіля, а саме: не горів лівий габарит, про що поліцейські повідомили ОСОБА_1 та навіть склали на нього постанову за ч.1 ст.121 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вказані тільки наступні ознаки: запах алкоголю з порожнини рота та млява мова, а в протоколі взагалі не зазначені ознаки, які відповідають п.4 Розділу І Інструкції, отже вимога відносно ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння є незаконною, то апеляційний суд визнає їх надуманими, оскільки Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року передбачає наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння, які вказані в ОСОБА_2 , не залежно від їх кількості.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не роз`яснювалось його право на правову допомогу, не надавалась можливість зробити дзвінок своєму адвокату, також не було роз`яснено, що у разі незгоди з тестом Драгер він має право пройти медичне обстеження в найближчому спеціалізованому медичному закладі, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки вони спростовуються дослідженим відеозаписом, а саме відео під назвою «clip-0», з якого вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст..63 Конституції України та ст..268 КУпАП. Крім цього з вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено, що в разі незгоди з результатами огляду за допомогою газоаналізатора у нього є право пройти медичне обстеження в медичному закладі.

Твердження апелянта про те, що судом не було викликано свідків цієї події, не допитано поліцейських, які складали протокол та освідували ОСОБА_1 , апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на задоволення клопотання захисника в судове засідання були викликані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Разом з тим, свідок ОСОБА_4 був допитаний в судовому засіданні та його покази відображені в оскаржуваній постанові суду.

Щодо тверджень апелянта про те, що не забезпечено належним чином право на захист ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності перебував на лікарняному та не зміг прибути у судове засідання, про що повідомив суд, а сам ОСОБА_1 з 2023 року перебуває у лавах Державної прикордонної служби України та захищає територіальну цілісність України, то їх апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, суд неодноразово призначав розгляд справи, викликав ОСОБА_1 в судові засідання, але ні він, ні його захисник в судові засідання жодного разу не з`являлись, навіть не надавали письмових пояснень стосовно фактичних обставин, разом з тим подавали клопотання про відкладення розгляду справи, тобто учасники мали достатньо часу звернутися до суду з поясненнями, клопотаннями.

Щодо вимог апелянта про стягнення розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи складає судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., то такі вимоги, відповідно до ст. 40-1 КУпАп є безпідставними.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Страшка Є.В. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.