Справа № 710/959/24
Провадження № 3/710/576/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2024 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Щербак О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 13.11.2000 Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, пенсіонер, інші відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суду не відомі,

УСТАНОВИВ:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №296215 від 25.06.2024 - 23.06.2024 близько 05.28 годині в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри , ОСОБА_2 , а саме виражався в її сторону нецензурною лексикою, ображав. Внаслідок чого могло бути завдано шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в них з сестрою постійно відбуваються сварки через користування будинком, в якому вони разом проживають. Сестра його також постійно ображає і говорить, що хоче жити сама у будинку. Йому ж діватись нікуди.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

Відповідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст. 173-1 КУпАП відповідальність настає за вчинення тих самих дій, вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КпАП України передбачає, що адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п.3 ч.1 вказаного Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому слід зазначити, що конфлікт (лат. Conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

У матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про вчинення домашнього насильства 23.06.2024 ОСОБА_1 відносно своєї сестри.

У судове засідання для надання пояснень викликалась ОСОБА_2 , однак остання до суду не з`явилась, про час, дату та місце була повідомлена належним чином.

Із наданих ОСОБА_1 пояснень та письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що між ними існує конфлікт пов`язаний із користуванням спільним майном, що даному випадку не можна вважати домашнім насильством у розумінні норм наведених Законів.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1ч.1 ст. 247,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя О.В. Щербак