Провадження №: 3/336/4584/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка не працює, є інвалідом ІІ групи,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2024 об 11-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , виявлений факт невиконання ОСОБА_1 батьківський обов`язків, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодесу (далі СК України), відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявився в тому, що в квартирі не створені умови для повноцінного розвитку дитини, а саме: у квартирі купи брудною одежі та білизни, брудна постільна білизна, відключено газопостачання, сморід в квартирі, відсутнє шкільне приладдя, сама ОСОБА_2 постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що Центр з надання безоплатної правової допомоги не надав адвоката, оскільки вона отримує пенсію та ну думку Центру має достатній дохід. Однак вона не має коштів на адвоката, тому свої інтереси захищатиме сама. Вона не погоджується із протоколом. Зазначила, що письмові пояснення працівникам поліції вона не надавала. Пояснила, що дійсно в її квартирі буває не прибрано, але це її квартира, тому що хоче, то і робить. Дитина має погані успіхи в навчанні, однак син не має бажання вчитися, вона не може робити завдання за нього, що вона робила у початкових класах. Змусити дитину навчитися вона також не може.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, суддя встановив, що вина особи у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вказана норми спрямовані на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, піклування за їх розвитком з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 Сімейного кодексу України.

До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Кожна дитина має право на освіту (ч. 1 ст. 19 вказаного закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про освіту» повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і здобувається в інституційних або індивідуальних формах, визначених законодавством, як правило, в закладах освіти.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; серії АА № 096049 від 16.02.2022; рапортом ст. інспектора поліції СЮП ВП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Н. Лень; світлинами квартири, де проживає ОСОБА_1 із дитиною; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , табелем учня 5-Б класу гімназії № 95 ЗМР ОСОБА_2 , більшість оцінок в якому незадовільні, характеристикою учня від 07.06.2024; поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні та її письмовими поясненнями.

Щодо останніх ОСОБА_1 в суді заперечувала, що від неї відбиралися пояснення, однак в судовому засіданні вона надала усні показання, що майже дослівно відтворюють письмові показання, а тому суд не має сумнівів, що працівниками поліції ОСОБА_1 була опитана.

Водночас суд не посилається на письмові показання малолітнього ОСОБА_2 як на доказ винуватості особи, адже в цих поясненнях на зазначено, що опитування відбувалося в присутності законного представника, а тому ці показання є недопустимим доказом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки вона ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання, виховання та навчання дитини.

Враховуючи обставини правопорушення, дані про особу правопорушника, що містяться у матеріалах справи, суд вважає за доцільне призначити стягнення у виді штрафу, в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.184 КУпАП.

Судовий збір з особи не стягується, адже вона є інвалідом ІІ групи.

Як передбачено ст. 40-1 КУпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень в дохід держави.

Штраф сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач - УК у Шевч.р-ні м.Зап./Шевч./21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, Код банку отримувача (МФО) 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN) UA0008479, Код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу: Адміністративні штрафи та інші санкції (державний бюджет).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя Є.С. Боєв

Строк пред`явлення виконавчого документу «____»_________________20___року

Постанова набрала законної сили «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року