Справа№ 718/2264/24
Провадження№ 3/718/781/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2024 р. м. Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції № 2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кіцманським РВ УМВС України в Чернівецькій області 09.08.2006, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2024 до Кіцманського районного суду надійшов адміністративний протокол серії ААБ № 182267 відносно ОСОБА_1 , згідно якого останній, 20.06.2024 о 22:28 в м.Кіцмань, вул.І.Франка,1 керував транспортним засобом марки «Ford Grenada», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився, повідомлявся судом належним чином про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Маковійчук П.В. скерував до суду клопотання, в якому зазначає, що ОСОБА_1 того дня в стані алкогольного сп`яніння не перебував, а тому підстав направляти його на огляд для встановлення стану сп`яніння не було. В той вечір ОСОБА_1 перебував у власному автомобілі біля кафе в м.Кіцмань. В цей час до нього підійшов інспектор поліції та попросив надати документи для перевірки. Надалі, не проводячи жодного огляду на стан сп`яніння поліцейський заявив, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, однак це не відповідало дійсності. Вказує, що матеріали справи містять відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який є не повним. Також в матеріалах справи відсутній відеозапис із відео реєстратора, який би фіксував факт керування транспортним засобом, а також не зафіксована процедура оформлення адміністративних матеріалів. Вважає, що такий відеозапис не може бути взято до уваги судом, як безпосередній доказ вчинення адміністративного правопорушення. Просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Враховуючи клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу таких висновків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 182267 від 20.06.2024, складений щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП. Такий протокол складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та у ньому зафіксовані обставини вчиненого правопорушення, суть правопорушення, кваліфікація дій особи. Однак протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи, а лише фіксує обставини вчиненого правопорушення, яке має доводитися іншими долученими до нього доказами.

Так, ОСОБА_1 ставиться у провину факт відмови його, як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На долученому до матеріалів справи диску містяться відеозаписи із боді-камер поліцейських. (а.с. 8).

Згідно із перегляду запису з реєстратора у поліцейському авто, вбачається факт руху патрульних вулицею міста, однак ідентифікувати рух саме транспортного «Ford Grenada», номерний знак НОМЕР_2 однією із вулиць міста та його зупинку неможливо. Як і не можливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом того дня. Адже на відео факт зупинки автомобіля не зафіксовано взагалі, не відображені і факт порушення ПДР.

Наступна нарізна відеозапису вже починається із того, що поліцейський та ОСОБА_1 спілкуються, перебуваючи на тротуарі. Після цього розпочинається процедура оформлення адмін. матеріалів, з якими ОСОБА_1 категорично не погоджується. Відмовляється проходити медичний огляд на стан сп`яніння.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи відмова особи, яка керує транспортним засобом від огляду на стан сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відповідно встановлення факту відмови особи від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України саме водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а ст. 266 КУпАП передбачає обов`язок пройти огляд особами, які керують транспортними засобами.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу чи біля такого, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані чи подальша відмова від огляду такої особи не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи біля авто, ще не доводить факт керування транспортним засобом.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що він, як водій керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху, так як долучений відеозапис не фіксує руху транспортного засобу, який можливо чітко ідентифікувати, а також факту керування ОСОБА_1 таким транспортним засобом чи його зупинку. На долученому відео, останній знаходиться на тротуарі, автомобіль припарковано біля кафе у м.Кіцмань та знаходиться у нерухомому стані.

Тому суд позбавлений можливості встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 20.06.2024 о 22:28, а останній заперечує цей факт і такі його пояснення матеріалами справи спростовані не були.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищезазначене, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що він, як водій, керував транспортним засобом, таким чином суд позбавлений можливості за встановлених «обґрунтованих сумнівів» притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, вважаю за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, ст. 62 Конституції України, керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 130, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 182267 від 20.06.2024 року щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя: О.І. Мінів