ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №610/1160/24 Головуючий 1 інстанції: Тімонова В.М.
Провадження №33/818/1166/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисника Агаєвої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 29 квітня 2024 року о 18.30 годині у м.Балаклія Ізюмського району Харківської області по вул.Жовтневій, 109+100м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI PAJERO WAGON», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на алкотестер Драгер та у медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

29 квітня 2024 року о 18.30 годині у м.Балаклія Ізюмського району Харківської області по вул.Жовтневій, 109+100 м, водій ОСОБА_1 керуючи власним транспортним засобом «MITSUBISHI PAJERO WAGON», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на огорожу мосту з подальшим перекиданням авто, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Агаєва С.М. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Також просить допитати свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що матеріали справи не містять відомостей на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «MITSUBISHI PAJERO WAGON», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 29 квітня 2024 року близького 18-00 год. ОСОБА_1 разом з своїм знайомим ОСОБА_5 , який керував транспортним засобом, перебуваючи в салоні автомобіля на пасажирському сидінні, проїжджали міст. В цей момент на їхню смугу руху, порушуючи ПДР України, виїхала машина в зустрічному напрямку, для уникнення аварії та зіткнення транспортних засобів, ОСОБА_5 швидко зреагував та різко повернув кермо вліво, не впоравшись з керуванням, в`їхав в захисну споруду мосту та вилетів з нього вниз. Машина впала на правий бік ( на пасажирську сторону, де сидів ОСОБА_1 ), водій ОСОБА_5 , розуміючи наслідки дорожньо-транспортної пригоди, вилізши через заднє вікно автомобіля, зник з місця події, залишивши непритомного ОСОБА_1 . Вказала, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , чим порушено його право на захист. Наголосила, що працівники поліції ОСОБА_1 не роз`яснили права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, склали протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП за його відсутності, не зазначили в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди всі необхідні та передбачені законом відомості, в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемі дорожньо-транспортної пригоди вказали різних понятих. Вважає, що ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння, а перебував в стані посттравматичного стресового розладу. Зазначила, що надані відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки не містять цілісної картини події і обстановки.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Агаєвої С.М., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання захисника Агаєвої С.М. про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даній конкретній справі, оскільки у суду є достатньо даних для їх аналізу.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №013636 від 29 квітня 2024 року та серії ААД №014702 від 29 квітня 2024 року; рапорт чергового ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 29 квітня 2024 року; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29 квітня 2024 року; схему наслідків дорожньо-транспортної пригоди від 29 квітня 2024 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 29 квітня 2024 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі; дані відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції.

Доводи захисника ОСОБА_2 про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «MITSUBISHI PAJERO WAGON», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є безпідставними.

Відповідно до даних відеозаписів з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 під час спілкування з невідомою особою по телефону підтвердив факт керування ним вказаним автомобілем (відеозапис 0000084__0019 06 хв.55 с., 08 хв. 34 с.).

Доводи апеляційної скарги захисника про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема даних протоколу вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова, поведінка, що не відповідає обстановці.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи сторони захисту про перебування ОСОБА_1 упосттравматичному стресовому стані та відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Посилання в апеляційній скарзі на нероз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, на яких зафіксовано роз`яснення прав та обов`язків ( відеозапис 0000084__0018 11 хв.43 с.).

Твердження захисника ОСОБА_2 про недопустимість наданих відеозаписів, в якості доказу, через те, що вони не містять цілісної картини події і обстановки, є необґрунтованими.

Зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколів про адміністративні правопорушення в якості доказу, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи захисника ОСОБА_2 про склалання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП за відсутності ОСОБА_1 , не приймаються до уваги, оскільки відповідно до відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції останній відмовлявся підписувати протоколи про адміністративні правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, уникав вручення йому копій протоколів та постанови, не бажав надавати пояснення лікарям та працівникам поліції.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, права ОСОБА_1 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Твердження захисника ОСОБА_2 про те, що працівники поліції в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди не вказали всі необхідні відомості є безпідставними та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті стороною захисту законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, щопрацівники поліції зазначили в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемі дорожньо-транспортної пригоди різних понятих, не є істотним порушенням, оскільки в нормах КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1408/27853 від 10 листопада 2015 року, не міститься заборона про залучення різних понятих.

До того ж, з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколах про адміністративні правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколів, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Агаєвої С.М. залишити без задоволення, а постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня