Справа № 183/8516/24
№ 3/183/4826/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця, курсанта військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

28 липня 2024 року приблизно о 21 годині 50 хвилин солдат військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , перебуваючи на території базового табору військової частини НОМЕР_1 , розташованого в АДРЕСА_3 , виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, правопорушення вчинено в умовах особливого періоду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Крім того, останній достовірно знав, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який направлено до суду. Клопотань про відкладення розгляду справ на адресу суду від ОСОБА_1 не надходило. Разом із тим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи в його відсутність, в якій останній зазначив, що вину у вчиненні правопорушення визнає у повному обсязі, щиро кається, а його інтереси в суді буде виконувати довірена ним особа. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП суддя вирішив розглядати справи без участі ОСОБА_1 .

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 172-20 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, на підставі таких доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт адміністративного правопорушення; результату тесту на вміст алкоголю у повітрі, що видихається № 5829 технічного засобу «Алконт-М» Прилад № 00216» від 28.07.2024 (результат 0,99 % проміле); копії військового квитка ОСОБА_1 ; витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.06.2024 № 180 про зарахування солдата ОСОБА_1 до списків особового складу частини; письмових пояснень солдатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що 28.07.2024 о 22.16 командуванням в/ч НОМЕР_1 до відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 було доставлено солдата ОСОБА_1 , який пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,99 % проміле; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Алконт-М» Прилад № 00216» позитивний та становить 0,99 % проміле.

Крім цього, судом також досліджені письмові пояснення солдата ОСОБА_1 , викладені ним у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він 28.07.2024 не вживав спиртні напої. Отже, таку позицію ОСОБА_1 суд оцінює як невизнання вини.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює критично, оскільки його твердження про те, що він не вживав алкогольні напої, ґрунтуються виключно на поясненнях самого ОСОБА_1 . Вказані доводи свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду не знайшли, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано, натомість повністю спростовані дослідженими судом матеріалами справи. Об`єктивних даних ставити під сумнів достовірність доказів у суду не має.

Отже, така позиція ОСОБА_1 , на переконання суду, спрямована на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення матеріалами справи не містять.

Відтак, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення суд розцінює критично, як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 убачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 172-20, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий