справа № 439/1399/24
провадження № 3/439/843/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

по справі про адміністративне правопорушення

16 вересня 2024 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Рахімова О.В. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , інженера відділення радіоперехоплення загону радіорозвідки військової частини НОМЕР_2 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

21.06.2024 на адресу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшли матеріали та постанова про часткове закриття кримінального провадження за окремим кримінальним правопорушенням у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000079 від 10.11.2023.

У ході опрацювання вказаних матеріалів у діях інженера відділення радіоперехоплення загону радіорозвідки військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_1 , встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Так, згідно ст. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир зобов`язаний, зокрема проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові).

Статтею 5 розділу Дисциплінарного статуту Збройних сил України відповідно до якої, за стан військової дисципліни у підрозділі відповідає командир . Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну , вимагати її додержання від підлеглих , не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п. 20 Розділу II «Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту», затвердженої наказом МО України №604 від 29.11.2018 командири (начальники) підрозділів військових частин щодня усно доповідають своїм безпосереднім командирам (начальникам) про всі порушення військової дисципліни, скоєні підлеглими, та вносять пропозиції щодо накладення на них дисциплінарних стягнень.

Підпунктом 7 п. 1 Наказу Міністра оборони України від 30.04.2017 №233 «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України», у разі виявлення фактів розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, командири військових частини зобов`язані складати відносно них протоколи про вчинення військового адміністративного правопорушення та направляти їх (протоколи) до відповідного суду.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 255 КУпАП визначено, що протоколи про правопорушення мають право складати командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) (статті 172- 10 - 172-20, крім правопорушень, вчинених поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України під час дії воєнного стану).

Проте, інженер відділення радіоперехоплення загону радіорозвідки військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_1 не дотримався вищевказаних вимог законодавства, свої обов`язки належним чином не виконував, вчинив адміністративне порушення, пов`язане з проходженням військової служби за наступних обставин.

З 31.05.2023 по 28.07.2023 капітан ОСОБА_1 виконував обов`язки начальника відділення загону радіорозвідки військової частини НОМЕР_2 .

12.06.2023 для проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у спеціалізований медичний заклад був скерований капітан ОСОБА_2 .

За результатами медичного огляду капітана ОСОБА_2 видано висновок № 26П від 12.06.2023, згідно якого останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Капітан ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 і його безпосереднім командиром був капітан ОСОБА_1 .

Разом з тим, капітан ОСОБА_1 достовірно знаючи про результати медичного огляду на стан сп`яніння капітана ОСОБА_2 не доповів своїм безпосереднім командирам про порушення військової дисципліни, скоєне підлеглим, та не вніс пропозиції щодо накладення на ОСОБА_2 дисциплінарних стягнень, внаслідок чого останньому безпідставно виплачено премію за червень 2023 року у розмірі 16512 грн.

Окрім, кого протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУпАП відносно капітана ОСОБА_2 не складався, внаслідок чого останній уникнув адміністративної відповідальності.

Вимогами ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено воєнний стан в Україні, який продовжено, і який діє по даний час.

Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу та про повну демобілізацію усіх призваних під час мобілізації військовослужбовців Президент України не приймав. У проміжки між періодами проведення мобілізації стан особливого періоду не припинявся.

За таких обставин на даний час діє особливий період.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - тимчасово виконуючим обов`язки начальника відділення загону радіорозвідки військової частини НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. ст. 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 20 Розділу II «Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту», затвердженої наказом МО України №604 від 29.11.2018, п.п. 7 п. 1 Наказу Міністра оборони України від 30.04.2017 № 233 «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України», внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, 12.06.2023 не доповів командуванню про перебування в стані алкогольного сп`яніння підлеглого ОСОБА_2 , внаслідок чого останньому безпідставно виплачено премію за червень 2023 року у розмірі 16512 грн. та не притягнуто до адміністративної відповідальності, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що ніякої шкоди державі не завдавав, що ОСОБА_2 повернув кошти, державі. Він здав документи ( висновок щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції) в медичну частину, чому і хто не доложив та не склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 йому не відомо ( порахував, що це невеликий показник 0,08 % проміле і це не є стан алкогольного сп`яніння, тобто в межах похибки приладу), а доповів командиру заступнику морально-психологічного забезпечення ОСОБА_3 , який і направив його супроводжувати ОСОБА_2 до полікніки, лікарні.

Захисник Галушка В.В. категорично заперечував, щодо вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, просив закрити справу про адміністративне правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП за п.1ч.1 ст. 247 КУпАП. Оскільки ОСОБА_1 не є фахівцем в медичній галузі, отримавши повідомлення від лікаря, що ОСОБА_2 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, передав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких ОСОБА_2 12.06.2023 року о 10.40 годині перебуває у стані алкогольного сп`яніння в медичну частину, тим самим не проявив недбалого ставлення до виконання своїх обов`язків військової служби та доповів командиру заступнику з морально психологічного забезпечення ОСОБА_4 . А командир військової частини не уповноважував ОСОБА_1 складати адміністративний протокол, бо тільки останній має на це право.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно він проводив огляд, як лікар, і складав акт і висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_2 12.06.2023 року о 10.40 годині, який перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,81 % проміле). Чому у висновку дописано не його рукою зазначено 0,08% проміле не знає, можливо хтось помилився, але його рукою написано перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в поліклініці, проводиться завжди одним лікарем, в присутності медсестри та особи, яка з направленням супроводжувала в даному випадку ОСОБА_2 , в акті зазначено номер посвідчення вказаної особи, направлення було, без направлення ні лікарня, ні поліклініка не приймає осіб. Не міг сказати нікому, що ОСОБА_2 не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки присутні були усі ознаки і показник - стан алкогольного сп`яніння (0,81 % проміле).

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що, керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, частина 2 ст. 172-15 передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Судді не надано доказів щодо оскарження акту службого розслідування від 10.05.2024 року, постанови часткове закриття кримінального провадження від 21.06.2024 року, висновку щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_2 від 12.06.2023 року що дає підстави вважати їх правомірними, з якими ОСОБА_1 погодився та не оспорював.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення № 37 від 27 червня 2024 року;

-постановою про часткове закриття кримінального провадження від 21.06.2024 року відносно ОСОБА_1 ;

-наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) № 41 від 13.05.2024 року про результати проведення службового розслідування;

-актом службового розслідування від 10.05.24 року;

-поясненням ОСОБА_1 від 07.05.2024 року відповідно до якого ОСОБА_1 вказує, що тимчасово виконуючи обов`язки начальника відділення радіоперехоплення ОСОБА_6 , був безпосереднім начальником капітана ОСОБА_7 12.06.2023 року на ранковому шикуванні підрозділу помітив ознаки алкогольного сп`яніння у начальника станції відділення радіоперехоплення капітана ОСОБА_2 та прийняв рішення про перевірку стану останнього у Бродівській ЦРЛ, де було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (0,08проміле). Прибувши в підрозділ ОСОБА_1 порахував, що стан алкогольного сп`яніння є незначний ( в межах похибки пристрою), тому вирішив не притягувати ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності ( позбавлення премії за місяць). Завдати шкоди державі своїми діями наміру не мав;

-поясненням ОСОБА_2 , який вказав, що ОСОБА_1 супроводжував його 12.06.2023 року до Бродівської ЦРБ і там було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків. Премію повернув 03.05.2024 року самостійно.

-актом медичного огляду та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких ОСОБА_2 12.06.2023 року о 10.40 годині перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Тому твердження ОСОБА_1 , про те що він не знав, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння, а він не фахівець в галузі медицини, суддя не приймає, а розцінює, як бажання уникнути відповідальності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду).

Обираючи вид та міру стягнення, суддя враховує особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення його наслідки, обставини, що пом`якшують відповідальність відсутні, обставини, що обтяжують відповідальність відсутні, приходить до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України проадміністративні правопорушення.

Окрім того, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про судовий збір» із правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі, встановленому цим законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_8 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення порушникові постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На підставі частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена.

Апеляція на постанову подається протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

Суддя О.В. Рахімова