Справа № 346/1114/24
Провадження № 3/346/912/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

23.02.2024 року о 00:46 год. в м. Коломия, по вул. Франка, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Transit Custom», номерний знак « НОМЕР_3 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі, у лікаря-нарколога, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник, адвокат Ломничук Ю.Ю. 01.04.2024 року, 06.06.2024 року та 27.06.2024 року електронною поштою надіслав до суду письмові заперечення, клопотання та пояснення, згідно з якими просить провадження в даній справі закрити, а розгляд справи проводити у його та ОСОБА_1 відсутності.

Зазначає, що ОСОБА_1 не вручено примірник відповідного протоколу, чим фактично не пред`явлено адміністративне обвинувачення; акт про відмову щодо отримання такої копії в матеріалах справи відсутній; не долучено сертифікату про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Пристрій, за допомогою якого проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , був явно несправним, оскільки з відеозапису вбачається, що лікар повідомляє ОСОБА_1 , про те, що останній неправильно дує в прилад, однак, він однаково показує результат 0,55 проміле. Лікар не спромігся провести огляд, після чого виміряв тиск у ОСОБА_1 і сказав йому йти, а після заповнення документів покличе його. Згодом йому повідомили про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. У ОСОБА_1 було відібрано кров та відповідно до токсикологічного дослідження у крові не виявлено етанол, а отже, він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. До акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння внесено недостовірну інформацію, оскільки в ньому вказано, що ОСОБА_1 пройшов огляд з результатом 0,93 проміле, а на відеозаписі - 0,55 проміле. Водночас результат огляду за допомогою засобу вимірювальної техніки не є доказом, оскільки відсутнє посилання щодо в протоколі про адміністративне правопорушення, а згідно з висновком токсикологічного дослідження №492 від 27.02.2024 року в крові, яку відібрано 23.02.2024 року о 01:50 год., концентрація етанолу в крові становить 0,00 г/л.

Однак, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та доводиться наступними матеріалами справи:

- даними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №587282 від 23.02.2024 року, в якому зазначені встановлені судом обставини щодо часу і місця вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, зі змістом протоколу він ознайомлений, його копію отримав, про що свідчить його підпис у відповідній графі ( а.с. 1).

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, згідно з яким від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 2);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 23.02.2024 року до закладу охорони здоров`я КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, яке виписане на ім`я ОСОБА_1 з посиланням на ознаки сп`яніння, що були виявлені у останнього, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови (а.с.3);

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.02.2024 року складеному о 01:55 год. щодо ОСОБА_1 , згідно з яким останній перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4);

- даними копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 15 від 23.02.2024 року, що проведений в КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, згідно з яким ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (результат обстеження прилад «Алкофор 205» - 0,93 проміле);

- даними переглянутого відеозапису, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом, його проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я (що був забезпечений за його бажанням проїхати в лікувальний заклад для проведення такого огляду), із роз`ясненням йому лікарем процедури (етапів) такого огляду, результат тесту 0,93 проміле; проведення ряду медичних комплексних заходів для встановлення даних щодо перебування останнього в стані сп`яніння, роз`яснення йому його прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, при цьому жодних зауважень, заперечень з приводу проведення такого огляду та його результатів ОСОБА_1 не висловлював.

Згідно з п.2 Інструкції про порядок та виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п.3 названої Інструкції, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Діючим законодавством про адміністративне правопорушення зокрема приписом ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, слід зазначити, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в закладах охорони здоров`я.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Так, зі змісту вищевказаної Інструкції вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

Зі змісту копії вищевказаного акту медичного огляду № 15 від 23.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем ОСОБА_2 23.02.2024 року в 01 год. 35 хв., якою була застосована сукупність різних методів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, вказані результати зовнішнього огляду, мовна здатність, поведінка обстежуваної особи, вегетативно-судинні реакції, зазначені результати використання технічних засобів та інші дані, (зокрема, поведінка напружена, метушлива; пульс -72, артеріальний тиск 130/90; рухова сфера незначно порушена; розкидування ніг під час ходи, хитання при поворотах, в позі Ромберга незначне похитування; присутній легкий запах алкоголю з рота; скарг не було; застосовано прилад «Алкофор», результат якого показав 0,93 проміле), які давали підстави прийти до висновку про перебування особи, стосовно якої проводився огляд, у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про обґрунтованість вказаного висновку та можливість його використання в якості допустимого доказу. В акті також огляду також вказано про відібрання в Григоровича біологічного матеріалу крові.

Суд вважає, що лікар медичного закладу самостійно вирішує порядок проведення огляду на стан сп`яніння та питання про відібрання біологічних зразків і використання спеціальних технічних приладів, визначає обсяг та характер методів дослідження, які є необхідними та достатніми для отримання об`єктивного результату та складання відповідного висновку.

Відповідно до п. п. 16, 17, 20 Розділу III вищевказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.

Зі змісту пунктів 12, 13 Інструкції вбачається, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а дослідження біологічного середовища з використанням крові проводиться у тому випадку, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші зразки біологічних середовищ, вказаних вище.

Таким чином, відібрання крові для дослідження біологічного середовища не є обов`язковим під час проведення медичного огляду і проводиться за рішенням лікаря, який здійснює такий медичний огляд в межах повноважень, встановлених вищевказаною інструкцією.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

При цьому висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду водія транспортного засобу складається лікарем медичного закладу безпосередньо після проведення такого огляду. Складання саме цього висновку лікаря медичного закладу передбачено ч.4 ст.266 КУпАП , якою встановлено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Суд звертає увагу на те, що лікар медичного закладу як посадова особа несе повну відповідальність за об`єктивність та належну умотивованість свого висновку про перебування водія транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що вищевказаний висновок зроблений лікарем в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд, часу та місця його проведення. Лікар медичного закладу повністю обізнаний стосовно порядку застосування технічного засобу, який використовує для визначення стану сп`яніння у водія транспортного засобу, та приймає рішення на підставі сукупності даних, які отримані ним в результаті проведення огляду. Відповідно до акту медичного огляду заключний діагноз заповнюється лікарем вже після складання висновку та діагнозу за результатами огляду у разі проведення лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу ( п.п.21-25)

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що вищевказаний висновок лікаря медичного закладу є доказом, який оцінюється в сукупності з іншими доказами по справі, які дозволяють поза розумним сумнівом прийти до висновку про вчинення правопорушення. При цьому, слід зазначити, що висновок підписаний лікарем, що проводив огляд, та містить дані про відмову правопорушника від підписання висновку у відповідній його графі про ознайомленні із висновком.

Суд розцінює критично заперечення (пояснення) захисника, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами. Також суд вважає, що заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в той час коли докази свідчать про протилежне, є наміром уникнути відповідальності останнім за вчинення правопорушення. Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських, лікаря медичного закладу та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, безпідставними є посилання на те, що до протоколу не долучено сертифікату про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, оскільки будь-яких клопотань з цього приводу ні працівникам поліції, ні в медичному закладі ОСОБА_1 не заявляв. Не є слушним і посилання на явну несправність приладу, оскільки на відеозаписі зафіксовано неодноразові невірні (неправильні) спроби ОСОБА_1 продути вказаний прилад (про що йому декілька разів вказував лікар). Слід зауважити, що після ознайомлення лікарем з позитивним результату огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не висловив свою незгоду із даним результатом. Інші заперечення захисника не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення.

Крім того, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

На підставі вищенаведеного та, керуючись ст.ст.33, 40-1, 221, 283, 284, 288-290, 294, 308 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: Яремин М. П.