ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 673/755/24

Провадження № 33/4820/606/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Довгаля Петра Степановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

За постановою суду, 12 липня 2024 року о 07 год. 25 хв. на 14 км. автодороги Т-23-10 Голосків Лука-Барська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову вважає незаконною, необґрунтованою, винесеною із порушенням норм матеріального права.

Місцевий суд, прийшов до хибного висновку про визнання ним вини, оскільки він заперечує, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що огляд на стан сп`яніння не був проведений з незалежних від нього причин, а саме: у зв`язку із тим, що лікар оглядав іншу особу, а працівники поліції поспішали.

Протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом на підтвердження його вини, оскільки працівники поліції порушили процедуру проведення огляду, зокрема вони не забезпечили дотримання двохгодинного інтервалу його проведення та не надали лікарю направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, у журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції відсутні відомості щодо його огляду на стан алкогольного сп`яніння, що також свідчить про порушення поліцейськими процедури проведення огляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Довгаля П.С. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши її доводи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку, зокрема, даними із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 669334 від 12 липня 2024 року, згідно з якими 12 липня 2024 року о 07 год. 25 хв. на автодорозі Т-23-10 Голосків Лука-Барська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 липня 2024 року, за якими у ОСОБА_1 спостерігались ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду водій відмовився (а.с. 2);

- відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, якими підтверджується, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху. Під час встановлення особи водія, поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та у зв`язку з цим запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Поліцейський ознайомив його із свідоцтвом про повірку технічного приладу, продемонстрував сам прилад та запропонував ОСОБА_1 оглянути мундштук, однак останній повідомив, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У зв`язку із цим, працівник поліції запропонували йому проїхати до найближчого медичного закладу для проходження такого огляду та роз`яснили, що відповідальність за відмову ввід проходження огляду також передбачена ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 погодився на проходження медичного огляду та був доставлений до лікарні. Однак, перебуваючи у медичному закладі, водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Після цього, працівник поліції роз`яснив йому права, ознайомив із протоколом про адміністративне правопорушення, повідомив про час та місце розгляду справи, а також відсторонив його від подальшого керування транспортним засобом. ОСОБА_1 підписав протокол, жодних заперечень чи доповнень не заявляв (а.с. 6).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що місцевий суд, прийшов до хибного висновку про визнання ним вини, оскільки він заперечує, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не бере враховуючи наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 669334 від 12 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

У судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_1 підтвердив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, а також пояснив причини такої відмови. Тобто, він визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, місцевий суд прийшов до правильного висновку про визнання ОСОБА_1 вини.

Доводи правопорушника про те, що огляд на стан сп`яніння не було проведено із причин, не залежних від його волі, зокрема через зайнятість лікаря-нарколога, а також у зв`язку із тим, що працівники поліції поспішали, на увагу апеляційного суду не заслуговують, з огляду на наступне.

Із даних відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що під час перебування у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. На уточнююче запитання поліцейського чи дійсно він відмовляється від його проходження водій відповів ствердно (03 хв. 31 сек. 03 хв. 57 сек. файлу під назвою «0000000__0014.MP4»).

Отже, огляд ОСОБА_1 не було проведено саме у зв`язку із його відмовою від проходження такого.

Доводи про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду, оскільки вони не забезпечили проведення огляду протягом двох годин з моменту його зупинки, апеляційний суд відхиляє, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Із відеозаписів вбачається, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння о 07 год. 26 хв. (01 хв. 28 сек. файлу під назвою «0000000__0005.MP4»). До медичного закладу його доставили о 07 год. 45 хв. (04 хв. 55 сек. файлу під назвою «0000000__0009.MP4»). Однак, о 08 год. 14 хв. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (04 хв. 07 сек. файлу під назвою «0000000_.MP4»).

Отже, з моменту встановлення підстав для здійснення огляду на стан сп`яніння до моменту відмови ОСОБА_1 від його проходження у медичному закладі пройшло 48 хв. Оскільки ж останній відмовився від проходження такого, стверджувати, що поліцейські не дотримались двохгодинного інтервалу його проведення, неможливо.

Що ж стосується того, що працівники поліції не надали лікарю направлення на огляд ОСОБА_1 , а у журналі реєстрації відсутні відомості щодо нього, то такі обставини жодним чином не вказують на порушення поліцейськими процедури проведення його огляду на стан сп`яніння, оскільки у медичному закладі водій відмовився від проходження такого ще до початку його проведення. А тому, були відсутні підстави для надання лікарю направлення на огляд ОСОБА_1 та внесення відомостей щодо нього до журналу реєстрації.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

З урахуванням наведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким погоджується апеляційний суд.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.