Справа№672/953/24
Номер провадження 3/672/372/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Рибачук О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

До Городоцького районного суду Хмельницької області від відділу поліцейської діяльності №1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області 13.09.2024 надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за ч.2 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..

Судом встановлено, що направлений на розгляд суду протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №121899 від 02.09.2024 оформлений неналежно, оскільки викладені в ньому обставини події не містять необхідних та обов`язкових даних для можливості належного їх розгляду з метою прийняття законного рішення щодо правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 ..

А саме, у зазначеному протоколі не зазначено підпункт Правил дорожнього руху, який порушив ОСОБА_1 , у зв`язку із чим його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол повинен складатися у точній відповідності із законом, оскільки відповідно до приписів ст.254КУпАП за своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Безпосередньо суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, який фактично є єдиним процесуальним документом, який містить викладення обставин, які ставляться у провину особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Неточність та неповнота формулювання суті адміністративного правопорушення, позбавляє особу щодо якої складено протокол, права здійснювати предметний захист та порушує її процесуальні права.

Згідно зі статтею 2 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. При цьомустаття 17 зазначеного Законувизначає, що національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує на тому, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. Суть порушення, яке має значення для справи, формулюється у протоколі про адміністративне правопорушення. Саме цей документ встановлює в чому полягає правопорушення, тоді як суд, покликаний винести постанову, має лише обмежені повноваження щодо встановлення наявності / відсутності вини особи у скоєному.

Зазначене має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання судом здобутих по справі доказів належними та допустимими, в розумінні вимог статті 251 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати та уточнювати викладену у протоколі про адміністративне правопорушення фабулу, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Правовою підставою повернення протоколів для належного оформлення є закріплений у пунктах 2, 4 ст. 278КУпАП обов`язок органу (посадової особи) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішити питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Дослідивши матеріали справи та керуючись положеннями ст.278 КУпАП про підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд, з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом, дотримання прав учасників провадження, приходить до висновку про необхідність повернення протоколів для належного оформлення та виконання вимог ст.256 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИЛА:

Повернути Відділу поліцейської діяльності №1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя О.Г. Рибачук