Справа № 296/3635/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Аксьонов В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 квітня 2024 року о 03 год. 40 хв. в м.Житомирі, по вул. Космонавтів, 18/8, керував транспортним засобом Mitsubishi номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду даної адміністративної справи 13.06.2024 року, вину свою у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але він не відмовлявся від проходження огляду в найближчому медичному закладі охорони здоров`я.

Представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Ніколенко А.Г. під час судового засідання 27.08.2024 року, просила проводити розгляд даної справи без участі ОСОБА_1 , оскільки останній являється військовослужбовцем, тому бути присутнім під час судового засідання останній не має змоги, крім того, звернулась до суду з письмовим клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, зазначаючи в своєму клопотання наступні обставини події, 09.04.2024 року ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною та дітьми перебували в гостях його тещі. Затримавшись там до опівночі вони вирішили залишитись на ночівлю, оскільки вже почалась комендантська година. Прокинувшись вночі, оскільки страждає на ПТСР та інсомнію, ОСОБА_1 помітив відсутність мобільного телефону та подумав, що забув його в автомобілі, який був припаркований неподалік. Відкривши авто та завівши двигун, щоб включити світло в салоні ближніх фар, він почав шукати мобільний телефон. В цей момент до нього підійшли працівники поліції та почали говорити, що його зупинено нібито через відсутність світла фар, хоча як видно із відео автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_1 взагалі стояв і не рухався, крім того, світло фар було увімкнено.

В судове засідання призначене на 06.09.2024 року адвокат Ніколенго А.Г. не з`явилась, звернулась до суду з письмовим клопотання про проведення судового засідання без її участі у зв`язку із перебуванням у відпустці, подане раніше клопотання про закриття провадження підтримує, просить задовольнити, крім того, зазначила, що на 09 хв. 15 сек. долученого до матеріалів справи диску відеозапису з боді-камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду в медичному закладі.

ОСОБА_1 на виклики до суду не з`явився, про час та місце розгляду даної адміністративної справи судом повідомлявся, з письмовою заявою про відкладення розгляду даної адміністративної справи до суду не звертався.

Практикою Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути дану адміністративну справу без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП зокрема передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є закінченим правопорушенням з моменту відмови водія від проходження такого огляду незалежно від підстав такої відмови.

Пунктом 2 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських у водія ОСОБА_1 вбачаються такі ознаки алкогольного сп`яніння, порушення мови, порушення координації рухів, з протоколу про адміністративне правопорушення поліцейських у водія вбачається ознака алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, що відповідно до положень до п.3 розділу І Інструкції №1452/735 було достатнім для проведення його огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи, переглянувши відеозапис з диску з місця зупинки транспортного засобу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 10.04.2024 року керував транспортним засобом Mitsubishi номерний знак НОМЕР_1 ,на початку відеозапису видно, як вказаний вище транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 здійснює рух, працівник поліції зупиняє авто, та за кермом перебуває ОСОБА_1 , на запитання працівника поліції куди здійснює рух на авто під час комендантської години ОСОБА_1 відповів, що їде на роботу, працює військовослужбовцем. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 відмовився, щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі ОСОБА_1 погодився, вказавши працівникам поліції на те, що поїде після того, як до нього приїде його адвокат, працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово було роз`яснено право про користування правовою допомогою, крім того, водій зазначав, що йому потрібно зателефонувати адвокату , але в нього немає його номера. ОСОБА_1 вказав на те, що хоче зателефонувати дружині, з відеозапису видно, що ОСОБА_1 , з його слів, телефонує своїй дружині, яка запитала його де він знаходить, на що він відповів, пряма мова: « в тюрмі», в подальшому працівниками поліції повторно і неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі, на що останній відповів, що він пройде освідування в найближчому медичному закладі , але пізніше, коли приїде адвокат , на запитання працівника поліції скільки водію потрібно часу для того, щоб приїхав його адвокат, ОСОБА_1 відповів, пряма мова: «28 годин», працівник поліції повторно роз`яснив водію про право на захист , зазначив про те, що він йому не забороняє користуватись юридичною допомогою, на що ОСОБА_1 відповів щоб працівники поліції самі телефонували його адвокату, але мобільного номера телефона адвоката в нього немає.

Суд розцінює поведінку ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку.

Суд звертає увагу на те, що водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, не стверджував про те, що він не керував транспортним засобом, оцінюючи надані пояснення адвоката про те, що автомобіль ОСОБА_1 стояв і не рухався, суд ставиться до них критично , оскільки це спростовується відеозаписом з місця події .

Крім того, оцінюючи твердження сторони захисту про те, що був порушений порядок проведення огляду, суд зазначає, що огляд на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану здійснюється в порядку передбаченому Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 . З дослідженого відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він на момент зупинки транспортного засобу перебуває у відпустці і в останнього є рапорт на відпустку, тому у працівників поліції, не було підстав вважати, що останній є військовослужбовцем який перебуває при виконанні своїх службових обов`язків для проведення огляду на підставі ст. 266-1 КУпАП.

Суд зазначає, що неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Крім того , відповідно до Відповідно до підпунктів 2, 4 п. 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан затвердженого Постановою КМУ № 573 від 8 липня 2020 року, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:

- перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;

- тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

Враховуючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в період комендантської години, суд вважає , що працівники поліції мали право зупинити транспортний засіб для перевірки документів водія, крім того, щодо твердження сторони захисту про те, що у ОСОБА_1 були ввімкненні фари, з відеозапису нагрудних камер поліцейських, дійсно вбачається як транспортний засіб рухається з ввімкненими фарами, однак, сам ОСОБА_1 на відеозаписі працівникам поліції зазначає, що він їх увімкнув тоді, коли транспортний засіб приближався до працівників поліції, та не заперечував факт їх вимкнення до того, як він під`їхав до працівників поліції.

З огляду на наведене, пояснення ОСОБА_1 доводи захисника адвоката Ніколенко А.Г. про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , суд вважає такими, які надані з метою уникнення адміністративної відповідальності останнім, тому суд не може їх покласти в основу свого рішення. До того ж, покази які надані стороною захисту не збігаються з показами які були надані самим ОСОБА_1 під час судового засідання, та подією яка зафіксована на відеозаписі який долучений працівниками поліції до матеріалів справи, що дає суду прийти до висновку про їх недостовірність.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні ним п.2.5 ПДР України та у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується письмовими доказами по даній адміністративній справі та відеозаписом з диску.

За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області;/Житомир обл./21081300; Код отримувача: 37976485 ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UА0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, в особі ДСА України, в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу , визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Є. Аксьонов