КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/4230/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №761/18941/24

03 вересня2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - Осадька Олександра Олексійовича на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 15 липня 2024 року адвокат ОСОБА_2 - Осадько Олександр Олексійович подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування підстав для скасування постанови суду апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції незаконна.

Зазначає, що із відеозапису долученого до матеріалів справи встановлено, що співробітниками патрульної поліції під час спілкування з ОСОБА_2 не наголошується та не конкретизується наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння.

Вказує, що на відеозаписі зафіксовано, що поліцейськими не виконано вимоги ч.4 ст.256 КУпАП, а саме: при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Крім того, зазначає, що матеріали справи не містять інформації про відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_2 .

У судове засідання апеляційного суду учасники судового розгляду не з`явився, повідомлялися у встановленому законом порядку.

26 серпня 2024 року, адвокатом Осадьком Олександром Олексійовичем до Київського апеляційного суду подане клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в інших заздалегідь узгоджених судових засіданнях та з проханням відкласти розгляд справи.

Клопотання адвоката Осадька Олександра Олексійовича про відкладення судового засідання задоволено та розгляд справи відкладено до 02 вересня 2024 року.

02 вересня 2024 року, адвокатом Осадьком Олександром Олексійовичем до Київського апеляційного суду подане клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його відрядженням за межі м. Києва та з проханням відкласти розгляд справи.

Апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність адвоката Осадька Олександра Олексійовича з таких міркувань.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

По-перше, розгляд справи упродовж розумного строку є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

По-друге, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, зважаючи на повторне клопотання адвоката Осадька Олександра Олексійовича про відкладення судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність, який повторно не з`явився в судове засідання, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про день та час розгляду справи, доказів на підтвердження поважних причин відкладення адвокатом вдруге не надано.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями частин 2,3 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№865309, 04 травня 2024 року о 00 год. 50 хв. у м. Києві на вул. Хрещатик, 32 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. Таким чином, ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 ПДР України.

Вина ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№865309, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення; - направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; - постановою серії ЕНА №2065485 від 04 травня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КУпАП за керування ним транспортним засобом у темну пору доби без увімкненого світла фарта накладеноадміністративне стягнення у розмірі 340 гривень - відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, які є безперервними.

Доводи апелянта про те, що на відеозаписі зафіксовано, що поліцейськими не виконано вимоги ч.4 ст.256 КУпАП, а саме: при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі, спростовуються дослідженим судомапеляційної інстанції відеозаписомна якому зафіксовано факт роз`яснення ОСОБА_2 поліцейським ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. (відрізок часу 0:43:46).

Щодо доводів апелянта, що матеріали справи не містять інформації про відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи зафіксовано як поліцейський роз`яснює ОСОБА_2 , що він відсторонений від керування транспортним засобом. (відрізок часу 0:08:16).

Щодо доводу апелянта, що із відеозапису долученого до матеріалів справи встановлено, що співробітниками патрульної поліції під час спілкування з ОСОБА_2 не наголошується та не конкретизується наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, спростовуються дослідженим судомапеляційної інстанції відеозаписомна якому зафіксовано, що співробітник патрульної поліції пояснює, які у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, зіниці не реагують на світло, почервоніння обличчя та запах з порожнини рота, крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на ту обставину, що на відеозаписі ОСОБА_2 зізнається, що вживав алкоголь. (відрізок часу 0:04:04).

Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційних скарг адвоката ОСОБА_2 - Осадька Олександра Олексійовича .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_2 - Осадька Олександра Олексійовича залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: