Справа №585/4486/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Євтюшенкова В. І.
Номер провадження 33/816/551/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 вересня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/4486/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2024, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

установив:

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, оскільки рапорти працівників поліції та відеозаписи є недопустимими і неналежними доказами, наявні в матеріалах справи протоколи від 06.11.2023 не містять жодних відомостей щодо пристрою, з використанням якого здійснювалась відеофіксація, відеозаписи на аркуші справи № 41 є додатком до протоколу серії ААД № 283876 від 14.11.2023, а до інших протоколів, складених у той день відеозаписи не були долучені, згадані відеозаписи не містять відомостей про керування т/з ні ОСОБА_4 , ні іншими особами. Просить поновити строк на оскарження постанови судді, оскільки отримав її 15.02.2024.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2024 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 7 ст. 121 КУпАП, і на нього на підставі ст. 36 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн з позбавленням права керування т/з строком на 3 роки без конфіскації т/з. На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднано невідбуту частину стягнення за постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.02.2023, з урахуванням постанови судді Сумського апеляційного суду від 09.06.2023, та накладено на ОСОБА_4 стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн з позбавленням права керування т/з строком на 5 років і 3 місяці без оплатного вилучення т/з. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_4 06.11.2023 о 13:44 в м. Ромни по вул. Силенка повторно протягом року керував т/з Nissan Almera, д. н. з. НОМЕР_1 без посвідчення водія, так як був позбавлений права керування т/з, чим порушив п. 2.1а ПДР. 06.11.2023 о 13:44 в м. Ромни по вул. Силенка ОСОБА_4 керував т/з Nissan Almera, д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів), від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

14.11.2023 о 14:50 в м. Ромни по вул. Дудіна ОСОБА_4 повторно протягом року керував т/з Мінськ 125 без права керування т/з, так як був позбавлений права керування т/з, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР. 14.11.2023 о 14:50 в м. Ромни по вул. Дудіна ОСОБА_4 керував т/з Мінськ 125 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови), від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Правопорушення вчинено повторно протягом року. 14.11.2023 о 14:50 в м. Ромни по вул. Дудіна Олійник керував т/з Мінськ 125 без н/з, який не був зареєстрований протягом 10 діб з моменту його придбання, переобладнанні, при обов`язковій реєстрації, чим порушив п. 2.9в ПДР. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Будучи відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП, своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився і будь-якого клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи від нього не надійшло, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у його відсутності, що не протирічить вимогам КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи, що ОСОБА_4 копію постанови судді від 05.02.2024 отримав 10.02.2024, а апеляційна скарга подана ним 19.02.2024, то строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, оскільки цей строк пропущений з поважних (об`єктивних) причин.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 009244 від 06.11.2023, серії ААД № 009243 від 06.11.2023, серії ААД № 283832 від 14.11.2023, серії ААД № 283876 від 14.11.2023, серії ААД № 283833 від 14.11.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_4 : 1) 06.11.2023 та 14.11.2023 повторно протягом керував т/з, будучи позбавленим права керування т/з, 2) 06.11.2023 та 14.11.2023 повторно протягом року керував т/з із ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, 3) 14.11.2023 керував т/з без н/з, який не був зареєстрований протягом 10 діб з моменту його придбання, переобладнання, при обов`язковій його реєстрації, що вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1а, 2.5, 2.9в ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та, окрім вказаних протоколів, об`єктивно підтверджується доказами в справі, зокрема:

- копією постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 653975 від 18.01.2023 , згідно якої на ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 126 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн за керування т/з, будучи позбавленим права керування т/з;

- копію постанови суді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.02.2023, згідно якої ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- копією постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 311935 від 17.04.2023, згідно якої на ОСОБА_4 за ч. 6 ст. 121 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн за керування т/з, не зареєстрованим у встановленому законом порядку;

- відеозаписами з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовані факти керування ОСОБА_4 т/з за вказаних у протоколах обставин, а також відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, тому доводи апеляційної скарги щодо недопустимості рапортів поліцейських та відеозаписів через відсутність у матеріалах справи відомостей про технічні характеристики засобів фіксації є безпідставними.

Адміністративна відповідальність настає:

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП за відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторне протягом року;

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч. 2-4 цієї статті (керування т/з особою, яка не має права керування таким т/з, або передача керування т/з особі, яка не має права керування таким т/з; керування т/з особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування т/з; керування т/з особою, позбавленою права керування т/з);

- за ч. 7 ст. 121 КУпАП за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 6 цієї статті (керування водієм т/з, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку).

Зазначені норми матеріального закону є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколах присутнє посилання на порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 2.1а, 2.5 та 2.9в ПДР, згідно яких: водій механічного т/з повинен мати при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії; водієві забороняється керувати т/з, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, без номерного знака; водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Разом з тим, відповідно п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Необхідно зауважити, що положення ст. 266 КУпАП не регламентують дії поліцейського та не визначають порядок і форму фіксації ним відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а тому у разі вчинення вказаними особами таких дій поліцейському слід керуватись п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», згідно якого у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_4 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського.

Таким чином, ОСОБА_4 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) і «кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку» (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні відносно ОСОБА_4 протоколів про адміністративні правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що відеозаписи не містять відомостей про суб`єктів їх здійснення (прізвищ, посад, звань працівників поліції), якими здійснювався запис, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки докази насамперед повинні містити фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а дані щодо поліцейських вказані у протоколах про адміністративні правопорушення.

Також є необгрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що долучені до протоколу серії ААД № 283876 відеозаписи є недопустимими доказами через те, що вони не вказані як додатки у протоколах серії ААД № 283832 та серії ААД № 283833, так як на відеозаписах зафіксовані обставини вчинення одразу всіх трьох правопорушень, два з яких ОСОБА_4 вчинив одним діянням (керував не зареєстрованим т/з та будучи позбавленим права керування т/з), а третє відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, вчинив після його зупинки поліцейським. При цьому, хоча відеозаписи і містять доказове значення для всіх справ, але оскільки відмова ОСОБА_4 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння зафіксована технічними засобами відеофіксації, то і долучені вони були саме до протоколу серії ААД № 283876 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а після надходження вказаних протоколів до суду вони були об`єднані в одне провадження, у межах якого були досліджені всі наявні в справі докази.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 про відсутність доказів того, що він керував т/з 14.11.2023 то вони є необгрунтованими, так як спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що екіпаж патрульної поліції зупиняється біля т/з Мінськ 125, за кермом якого перебував ОСОБА_4 . При цьому жодних зауважень чи заперечень щодо керування т/з ОСОБА_4 не висловлював.

Відповідно роз`яснень ВСУ, викладених у абз. 3 і 4 п. 27 постанови № 14 Пленуму від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування т/з необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа т/з, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала т/з. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Проведене дослідження зазначених доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення та в постанові судді обставин ОСОБА_4 керував т/з, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколах обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2024.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2024 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов