Справа № 465/1450/24 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 33/811/907/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 10 травня 2024 року,

встановив :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 10 травня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

ОСОБА_1 , визнаний винним у тому, що він 11.02.2024 року о 21:17 год. у м.Львові по вул. Стрийській, 260, керував транспортним засобом "Mercedes-Benz S500", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольно сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці) та від проходження огляду визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, неповним та таким, що не ґрунтується на засадах верховенства права, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням не було, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не зобов`язаний був виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апелянт покликається на те, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ним транспортним засобом, адже відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не містить руху автомобіля, керування ним водієм та моменту зупинки. ОСОБА_1 не є водієм в такому випадку і не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення передбачого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для проведення огляду такого на стан сп`яніння немає.

Звертає увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Вказує, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є не цілісними, а це може свідчити про те, що відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала його, що прямо заборонено Інструкцією.

Таким чином, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів, які достовірно свідчать про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції не надано.

Розгляд адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього було призначено судом до розгляду 16.08.2024,27.08.2024 та 03.09.2024, однак правопорушник та його представник, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі в черговий раз не з`явилися. На адресу суду в черговий раз надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 , таке суд не приймає до уваги і приймає це як зловживання особою свої процесуальними обов`язками, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності учасників процесу.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що вказана апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №749571 від 11.02.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП;

- відеозаписами із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, якими підтверджуються час та інші обставини вчинення адміністративного правопорушення, та згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 11.02.2024р;

- рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Крук Т. від 11.02.2024 року.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Що стосується, аргументів сторони захисту, які були наведені у апеляційні скарзі щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та щодо незаконної зупинки останнього, такі спростовуються і не беруться апеляційним судом до уваги. Зокрема, факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Крук Т. від 11.02.2024 року, постановою серії ЕНА № 1420668 від 11.02.2024 року,відеозаписами з нагрудної відеокамери працівників поліції. З таких вбачається, що у момент зупинки ОСОБА_1 виконував функції водія, порушив п. 2.9.в. ПДР України ( керував транспортним засобом, в якого державні номерні знаки закриті сторонніми предметами, а саме металевою сіткою.

Так приходимо до висновку про те, що причина зупинки є законною, а ОСОБА_1 виконував функцію водія, а відтак є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується, аргументів сторони захисту які були наведені у апеляційні скарзі, що відеозаписи неналежні і не відповідають вимогам, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки хоч наявний в матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, водночас на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та такий відеозапис дає можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції повністю погоджується із висновками суду, які викладені у оскаржуваній постанові, а саме що з переглянутого відеозапису із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що інспектор неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, так як відчуває запах алкоголю з порожнини рота. На вказане ОСОБА_1 повідомив, що нічого не вживав, а вчора сидів з хлопцями і "обмивав" машину (відеозапис 471084 - 21:17:52, 21:18:34).

Окрім цього, інспектор роз`яснював ОСОБА_1 , що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння буде кваліфікована за ст. 130 КУпАП.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що в діях особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 10 травня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА