Справа № 930/2234/24
Провадження № 3/930/824/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2024 року Суддя Немирівського районного суду

Вінницької області Алєксєєнко В.М.

розглянувши матеріали, які надійшли з Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого.

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 650895 від 03.08.2024 року ОСОБА_1 03.08.2024 року о 19:30 год. в с. Кунка по вул.Українській, Гайсинського району Вінницького району керуючи транспортним засобом марки «Опель Астра» , д.н.з. НОМЕР_1 не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку, не впорався із керуванням чим допустив виїзд на зустрічну смугу руху здійснив зіткнення з автомобілем марки « БМВ Х 5», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 ,що призвело до ДТП та механічного пошкодження транспорних засобів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п 4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Адмінпритягуваний ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю та розкаявся.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, а тому оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.33,34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.23КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником такі іншими особами.

А тому, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставнин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, вважаю необхідним відносно ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Крім того,відповідно дост.40-1КУпАП,судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, 124, 251, 268, 280, 283, 284, 289 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 гривень 60 коп. судового збору - отримувач коштів ГУК у м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницькогоапеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Алєксєєнко