Справа №521/6367/23
Номер провадження 3/521/62/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю осіб, захисника адвоката Вічної І.М.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ААД № 144227 від 09.02.2023, 09.02.2023 року о 13 годині 00 хвилин в м. Херсон смт. Комишани вул. Центральна, 43, ОСОБА_1 керував т/з ГАЗ 3110 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager чи в медичному закладі водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Подія зафіксована на №474151, 471638.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Вічна І.М. в судовому засіданні просила закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , посилаючись на те, що з матеріалів справи вбачається, що 09.02.2023 року о 13:30 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КупАП. Посилаючись на низку висновків ВС ( 216/5226-16-а, 536/1703/17) зазначала що протокол сам по собі не є доказом вини особи у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Відомості викладені у протоколі не підтверджені змістом інших матеріалів, що свідчить про недоведеність факту адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 Вказувала на те, що факт керування матеріалами справи не підтверджується, оскільки наявною в матеріалах копією відеозапису з бодікамери зафіксовано лише складання протоколу, не відображає моменту вчинення правопорушення, зупинки транспортного засобу, та факт перебування ОСОБА_1 , за кермом транспортирного засобу у тому числі з ознаками алкогольного сп`яніння.

Вказувала що наявний у справі компакт диск з копіями відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів № 38 є пошкодженим що унеможливило ознайомлення з копією відеозапису № 474151.Враховуюч наведене, просила суд закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та клопотання про закриття справи, дослідивши наявні у справі докази, у тому числі відеозапис, в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД № 144227 від 09.02.2023 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Крім того, згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції в Одеській області що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі обставини, оскільки на відео чітко зазначено, що ОСОБА_1 на питання поліцейського що трапилось, відповідає «Нічого, трошки випив, їхав в Білозерку, речі перевозив» (471638 13:17:41) та відмовився він проходження медичного огляду.

Суд критично ставиться до пояснень захисника щодо не керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт керування т/з не оспорювався ОСОБА_1 під час розгляду справи та доведений його письмовими поясненнями та відеозаписом.

Крім того, працівники поліції пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, роз`яснили наслідки відмови від проходження такого огляду що підтверджується відеозаписом подій.

З бесіди, що відбулась між працівниками поліції та ОСОБА_1 біля транспортного засобу також вбачається, що працівники поліції відповідали на запитання ОСОБА_1 , які стосувалися процедури проведення огляду на стан сп`яніння, складання протоколу про адміністративне правопорушення та подальшого розгляду справи про адміністративне правопорушення, крім того ОСОБА_1 повідомив що сісти за кермо не має кому, а особа що знаходись поруч «ще малий».

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії №ААД № 144227 від 09.02.2023; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції відео з нагрудної камери працівника поліції №474151,471638.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, ч.1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушень, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням транспортними засобами, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 36, 124, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот поять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя: Д.Я. Роїк