Код суду 233 № 233/4924/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дубно Рівненської області, громадянина України, проходить військову службу на посаді старшого сапера у військовій частині НОМЕР_1 , військове звання солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23 липня 2024 року №469/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Рішень про закінчення особливого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, тобто особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року і до теперішнього часу.

23 серпня 2024 року близько 10 год. 00 хв., перебуваючи в тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_1 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову, поведінка, що не відповідає обстановці. Того ж дня, близько 11 год. 00 хв. солдата ОСОБА_1 направлено для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з застосуванням спеціального технічного засобу «АлКонт U800» зав. №83013395, від якого військовослужбовець ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, а також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, свою вину визнав та щиро покаявся, просив суд розстрочити сплату штрафу на 5 місяців у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , достовірно знаючі про те, що відносно нього здійснюється провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності, свідомо ухилявся від участі у цьому провадженні, не вживав заходів для реалізації своїх передбачених законом прав та обов`язків як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, умисно ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим визнано за можливе розглянути справу у його відсутність.

Після дослідження протоколу та доданих до нього доказів, суддею встановлено наступне.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується

- інформацією, викладеною у протоколі про військове адміністративне правопорушення А4935 №481/24 від 23 серпня 2024 року;

- актом №2617 від 23 серпня 2024 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою аналізатору вмісту парів алкоголю «АлКонт U800» зав. №83013395, а також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі;

- копіями документації на прилад «АлКонт U800» зав. №83013395;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 листопада 2023 року №38, відповідно до якого солдата ОСОБА_1 зараховано на військову службу за призовом у воєнний час на посаду водія-слюсаря;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 січня 2023 року №1, відповідно до якого солдата ОСОБА_1 призначено на посаду старшого сапера;

- копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 28 вересня 2023 року №1 про встановлення переліку осіб, уповноважених на складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення у військовій частині НОМЕР_1 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , з яких вбачається, що він 23 серпня 2024 року супроводжував солдата ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на медичний огляд у відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Після прибуття до комендатури солдат ОСОБА_1 почав відмовлятися від подальшого проходження медичного огляду. Після неодноразової відмови від проходження медичного огляду на нього було складено Акт №2617 від 23 серпня 2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вона 23 серпня 2024 року разом з ОСОБА_4 доставили солдата ОСОБА_1 для проведення огляду у відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. В приміщенні комендатури солдат ОСОБА_1 почав відмовлятися від проходження огляду за допомогою технічних засобів, а згодом відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у спеціальному медичному закладі, після чого було складено Акт №2617 від 23 серпня 2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , з яких вбачається, що він 23 серпня 2024 року разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доставили солдата ОСОБА_1 для проведення огляду у відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. В приміщенні комендатури солдат ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою технічних засобів, після чого було складено Акт №2617 від 23 серпня 2024 року;

- копією військового квитка, паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи викладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, встановлених в судовому засіданні, знайшла своє підтвердження зібраними доказами, і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, як відмова військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини , ставлення до скоєного, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, суддя визнає можливим розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу, призначеного за цією постановою, на 5 (п`ять) місяців рівними платежами, у зв`язку з його скрутним матеріальним становищем.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, правопорушення скоєне під час виконання обов`язків військової служби, його необхідно звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 24, 27, 33, 172-20, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Штраф слід перерахувати на рахунок (IBAN) UA0005692, отримувач Донецьке ГУК/Костянтинів. МТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП); призначення платежу: протокол А4935 №481/24 від 23.08.2024.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу на 5 (п`ять) місяців, зобов`язавши його сплачувати по 3400,00 ( три тисячі чотириста) грн. 00 коп., щомісячно до повного погашення всієї суми.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя О.О. Леміщенко