Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Меркулова Сергія Анатолійовича на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Меркулов С.А. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Стверджує, що постанова суду, якою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП оскаржена у встановленому законом порядку, що виключає можливість кваліфікації його дій та притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову місцевого суду, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останнього до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №562/1557/24 Суддя в суді І інстанції Ковалик Ю.А.

Провадження № 33/4815/564/24 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Статтею 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає санкцію за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі по тексту Інструкція).

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Судом встановлено, що 06 квітня 2024 року о 21 год. 15 хв., в м. Здолбунів, вул. Коротка, 13, водій ОСОБА_1 , керував мотоциклом «Шинерай», XY250C4QA, р.н. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України.

Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у медичному закладі КП «РОЦПЗН», яким встановлено факт перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря №262 від 06.04.2024 року, складеному 08.04.2024 року.

Підстав для висновку про необ`єктивність результатів огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не встановлено.

Апеляційний суд не вбачає упереджених дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень під час його огляду на стан наркотичного сп`яніння і оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Також матеріали справи не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, щодо оскарження скаржником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №550735 від 09.05.2024 року, направленнями водія на огляд до медичного закладу, висновком лікаря №262 від 06.04.2024 року, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Факт вчинення правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Разом з цим, на переконання апеляційного суду, дії ОСОБА_1 підлягають перекваліфікації з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже повторність правопорушення - це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19.02.2024 року у справі №562/3268/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 09.09.2024 року постанова Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19.02.2024 року у справі №562/3268/23 залишена без змін.

Тобто, постанова Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19.02.2024 року у справі №562/3268/23, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, набрала законної сили 09.09.2024 року.

Таким чином, станом на день винесення місцевим судом оскаржуваної постанови у даній справи були відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки на той час не набрала законної сили постанова суду про визнання його винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, зміна правової кваліфікації дій ОСОБА_1 з метою ухвалення справедливого рішення за нормою, яка передбачає менш суворе стягнення, покращує становище правопорушника, а тому не є порушенням його права на захист та не суперечить визначеному Конституцією України принципу верховенства права.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Меркулова Сергія Анатолійовича про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Меркулову Сергію Анатолійовичу строк апеляційного оскарження постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Меркулова Сергія Анатолійовича задовольнити частково.

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 травня 2024 року скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп..

У випадку примусового виконання цієї постанови, відповідно до ст. 308 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 штраф у подвійному розмірі в сумі 34 000 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанви виготовлений 12 вересня 2024 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.