Справа № 504/2752/24
Номер провадження 3/504/1634/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 від 16.06.2007 року, за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Того ж дня, на розгляд суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні за ст. 173-2 КУпАП визнав повністю, вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю заперечив.

Судом встановлено, що 17.06.2024 року о 10 год. за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, щодо своєї співмешканки гр. ОСОБА_2 , а саме погрожував їй нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою, чим могла бути заподіяна шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушенняпередбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №559877 від 17.06.2024;

-даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_2 від 17.06.2024 за вх. 2829, згідно якого, остання повідомляє, що ОСОБА_1 , 17.06.2024 року о 10 год. 00 хв.за місцем проживання, в стані алкогольного сп`яніння, погрожував їй фізичною розправою та вживав, щодо неї не нецензурну лайку;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.06.2024;

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є адміністративним правопорушенням.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП України є доведеною, суд кваліфікує його дії за цією нормою.

Крім того, судом встановлено, що 17.06.2024 року о 15.20 год. за адресою: Одеська область, селище Доброслав, вул. Центральна, 86 ОСОБА_1 керував ТЗ ЗАЗ д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від підпису протоколу, надання пояснень та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився.

В судовому засіданні, щодо вчиненого правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як вказано вище ОСОБА_1 , свою вину заперечив, та повідомив суд про такі обставини. Цього дня, а саме 17.06.2024 року, в обідню пору, він приїхав, на своєму автомобілі «Таврія» білого кольору, до своєї співмешканки ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , для того щоб забрати свої речі, оскільки із співмешканкою вони посварилися. Коли він приїхав до співмешканки, то зайшов на територію її будинковолодіння, де вони разом із співмешканкою, а також з гр. ОСОБА_3 вживали пиво. Через деякий час, протягом двох годин, до будинковолодіння приїхали поліцейські та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, від проходження якого він відмовився, так як вже вживав пиво та не був зупинений під час руху транспортного засобу.

Незважаючи на таку позицію ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що в його діях наявний склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина підтверджується дослідженими судом доказами, даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ДПР 18 № 167732, згідно якого 17.06.2024 року о 15.20 год. за адресою: Одеська область, селище Доброслав, вул. Центральна, 86 гр. ОСОБА_1 керував ТЗ ЗАЗ д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився). Від підпису протоколу, надання пояснень та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився;

-даними письмових пояснень гр. ОСОБА_3 від 17.06.2024 року, який вказані пояснення додаткового підтвердив у судовому засіданні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, повідомив суд, що ОСОБА_1 є його далеким родичем, який періодично здійснює керування автомобілем у стані сп`яніння. Свідок, точну дату не пам`ятає, приїхав з роботи близько п`ятої чи шостої години ранку до свого дому, що знаходиться за адресою: с-ще Доброслав, вул. Центральна. Свідок пам`ятає, що в цей період, ОСОБА_1 та його співмешканка «Віка» розпивали пиво та сварилися і свідок вимушений був забрати їх спільну дитину від цієї сварки. Після сварки, ОСОБА_1 покинув їх спільне місце мешкання на своєму автомобілі. В подальшому «Віка» зателефонувала ОСОБА_1 , для того, щоб останній приїхав за їх місцем проживання для вирішення побутових питань, і ОСОБА_1 знову прибув на автомобілі до їх місця проживання та зайшов у двір. Внаслідок чого, його співмешканка, потайки викликала поліцію. Екіпаж поліції, прибув майже одразу. Після того, як ОСОБА_1 прибув другий раз до співмешканки, він перебував у стані алкогольного сп`яніння і на місці алкогольних напоїв вже не вживав.

-відеозапису, згідно якого вбачається, що о 14 год. 30 хв. працівники поліції, на службовому автотранспорті прибули за адресою: АДРЕСА_1 . На місці події, перебував ОСОБА_1 , разом із особою жіночої статі та дитиною, поза межами автомобіля. На запитання поліцейського чи вживав він сьогодні алкоголь, ОСОБА_1 відповів, що ні та повідомив, що його транспортний засіб стоїть і до цього не рухався. При цьому, дійсно автомобіль ЗАЗ білого кольору стоїть у нерухомому стані. На вказане, працівник поліції зазначає, що рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , зафіксований камерами відеоспостереження. Після цього, ОСОБА_1 повідомляє, що він приїхав до цього місця годину тому, виймає з транспортного засобу особисті речі та закриває автомобіль. В подальшому, між ОСОБА_1 та працівником поліції, відбувається діалог, щодо необхідності проведення огляду на стан сп`яніння, в ході якого ОСОБА_1 від проходження цього огляду відмовляється, мотивуючи це відсутністю факту керування транспортним засобом. Після цих подій, ОСОБА_1 , на службовому автомобілі працівників поліції попрямував до відділу поліції для оформлення матеріалів. В ході слідування до відділу поліції, ОСОБА_1 повідомив, що приїхав до своєї співмешканки за речами, проте співмешканка викликала поліцію, а тому йому стало зрозуміло чому він приїхав, а позаду приїхали поліцейські

Позицію ОСОБА_1 , щодо відсутності підстав для проходження ним огляду на стан сп`яніння, так як вимога, щодо проходження огляду була висунута, після того, як він припаркував автомобіль та вживав пиво, тобто не під час безпосередньої зупинки під час руху транспортного засобу, суд розцінює критично, як таку, що спрямована на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене, з огляду на таке.

Версія ОСОБА_1 , про те, що приїхавши до співмешканки, близько обіду, він розпочав вживання пива разом з нею та гр. ОСОБА_3 , а через деякий час, до будинковолодіння приїхали поліцейські та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, свідок ОСОБА_3 повідомив суд, що ОСОБА_1 близько обіду, приїхав автомобілем до будинковолодіння по АДРЕСА_1 , вже перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, і відразу після цього до місця зупинки автомобіля приїхали працівники поліції. Свідок заперечив, що ОСОБА_1 по прибуттю на місце вживав алкогольні напої разом з співмешканкою ОСОБА_2 та свідком. Також, з відеозапису, з нагрудних камер відеоспостереження працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 про версію висунуту в суді працівників поліції не повідомляв та вказував, що не вживав алкоголю взагалі. За даними відеозапису, ОСОБА_1 повідомляв, що працівники поліції, прибули на виклик співмешканки, безпосередньо по прибуттю ним на вул. Центральну, тобто самостійно підтверджував цей факт. Більше того, з рапорту, що долучений до протоколу за ст. 173-2 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_2 , 17.06.2024 року, ще о 10 год. 05 хв., повідомила службу 102, що її співмешканець ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння їздить на автомобілі та стукає по вікнах у її будинку.

Суд враховує, що долученими до справи доказами, а також показаннями свідка ОСОБА_3 підтверджується, той факт, що 17.06.2024 року близько 15 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ д.н.з НОМЕР_2 за адресою: Одеська область, селище Доброслав, вул. Центральна, 86, безпосередньо після чого, на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився, що не узгоджується обов`язками водія, що визначені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306.

Так, згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, кваліфікація його дій працівниками поліції є вірною.

За змістом ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення правопорушнику ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення та ступінь вини порушника, його особу, матеріальний стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням цих обставин, суд вважає, що накласти адміністративне стягнення слід на підставі ст. 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП України, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись ст.ст. ч.2 ст.36, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднати у одне провадження під номером №504/2752/24 (3/504/1634/24).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення:

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів