Справа № 491/1499/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Надєр Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21 жовтня 2005 року Котовським МРЕВ, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надані, мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, протягом року не притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

23 грудня 2023 року о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_1 в с. Жеребкове по вул. Грушевського, 50, Подільського району Одеської області керувала автомобілем марки «ВАЗ-2121», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту за допомогою приладу «Alcotest 6820 Drager» №661 від 23 грудня 2023 року та результатом тесту за допомогою приладу «Alcotest 6820 Drager» №662 від 23 грудня 2023 року, чим порушила вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

За вказаним фактом працівником поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2023 року серії ААД №469094 за ст.130 ч.1 КУпАП.

Після надходження до суду справу було призначено на 08 лютого 2024 року.

08 лютого 2024 року ОСОБА_1 не з`явилась до суду, однак 07 лютого 2024 року на електронну пошту суду надійшла заява від 07 лютого 2024 року, на якій міститься підпис, прізвище та ініціали ОСОБА_1 , в якій зазначено, що вона просила відкласти розгляд справи на іншу дату, а також просила надати їй матеріали справи для ознайомлення.

З урахуванням заяви ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено на 07 березня 2024 року.

При цьому 16 лютого 2024 року ОСОБА_1 прибула до суду та ознайомилась з матеріалами справи, однак зазначила, що через брак часу не бажає ознайомлюватись з відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, про що вказала на зворотному боці своєї заяви від 07 лютого 2024 року (а.с.17).

07 березня 2024 року ОСОБА_1 не з`явилась до суду, однак 06 березня 2024 року на електронну пошту суду надійшла заява від 06 березня 2024 року, на якій міститься підпис, прізвище та ініціали ОСОБА_1 , в якій зазначено, що вона просила відкласти розгляд справи на іншу дату, а також просила надати їй можливість реалізувати її право на правову допомогу.

Крім того 07 березня 2024 року головуюча у справі суддя перебувала у відпустці без збереження заробітної плати.

З урахуванням заяви ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено на 09 квітня 2024 року.

09 квітня 2024 року ОСОБА_1 не з`явилась до суду, однак 08 квітня 2024 року на електронну пошту суду надійшла заява від 08 квітня 2024 року, на якій міститься підпис, прізвище та ініціали ОСОБА_1 , в якій зазначено, що вона просила відкласти розгляд справи на іншу дату, а також просила надати їй можливість реалізувати її право на правову допомогу, вибрати захисника її прав. Також разом із вказаною заявою надійшла копія запиту ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області від 08 квітня 2024 року, в якому вона просить надати їй відповідну інформацію, зазначену у запиті, а вказану копію запиту надала суду для відома. Крім того 08 квітня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням заяви ОСОБА_1 від 08 квітня 2024 року розгляд справи було відкладено на 02 травня 2024 року.

02 травня 2024 року ОСОБА_1 не з`явилась на виклик суду, однак 01 травня 2024 року на електронну пошту суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому вона просила відкласти розгляд справи на іншу дату та викликати в судове засідання та допитати поліцейського, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, а також надійшло її клопотання про проведення наступного судового засідання у вказаній справі в режимі відеоконференції за участю її захисника Морозова Вадима Юрійовича, а в разі неможливості його явки в судове засідання в режимі відеоконференції, то провести судове засідання в режимі відеоконференції за участю її захисника ОСОБА_2 . В задоволенні вказаного клопотання постановою суду було відмовлено, оскільки у вказаному клопотанні вона просить про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю її захисників Морозова В.Ю. або ОСОБА_2 , висловлюючи при цьому їхню волю без їхньої згоди, оскільки доказів їхньої згоди до клопотання не додано, а тому в даному випадку клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції має буди подане саме особами, які не мають можливості прибути у судове засідання та мають бажання брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, тобто, мають бути подані клопотання захисників Крюкової Н.В., кожного окремо.

З урахуванням клопотання ОСОБА_1 від 01 травня 2024 року розгляд справи було відкладено на 30 травня 2024 року.

30 травня 2024 року ОСОБА_1 та жоден з її захисників в судове засідання не з`явились. Причину неявки не повідомили. При цьому ОСОБА_1 надсилалась повістка про виклик до суду на електронну адресу, з якої до суду надходили її заяви та клопотання.

Водночас 30 травня 2024 року головуюча в справі суддя знаходилась у нарадчій кімнаті до закінчення робочого часу для ухвалення рішення у цивільній справі.

У зв`язку з наведеним розгляд справи було відкладено на 17 червня 2024 року.

17 червня 2024 року ОСОБА_1 не з`явилась на виклик суду, однак на електронну пошту надійшло клопотання, в якому вона просила відкласти розгляду справи на іншу дату.

З урахуванням клопотання ОСОБА_1 , а також того, що головуюча у справі суддя з 26 червня 2024 року по 09 серпня 2024 року перебувала у щорічній відпустці, розгляд справи було відкладено на 20 серпня 2024 року.

20 серпня 2024 року ОСОБА_1 не з`явилась на виклик суду, однак 19 серпня 2024 року надала клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 20 серпня 2024 року на 10 годину 30 хвилин, на іншу дату та проведення наступного судового засідання у вказаній справі в режимі відеоконференції за участю її захисника Рясного Владислава Денисовича, а в разі неможливості його явки в судове засідання в режимі відеоконференції, то провести судове засідання в режимі відеоконференції за участю її захисника Морозова Вадима Юрійовича. В задоволенні вказаного клопотання постановою суду від 19 серпня 2024 року було відмовлено, оскільки у вказаному клопотанні вона просить про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю її захисників Морозова В.Ю. або ОСОБА_2 , висловлюючи при цьому їхню волю без їхньої згоди, оскільки доказів їхньої згоди до клопотання не додано, а тому в даному випадку клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції має буди подане саме особами, які не мають можливості прибути у судове засідання та мають бажання брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, тобто, мають бути подані клопотання захисників Крюкової Н.В., кожного окремо, а крім того клопотання подане з порушення вимог ч.4 ст.336 КПК України, тобто пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Крім того постановою суду від 20 серпня 2024 року було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 Рясного В.Д., яке надійшло до суду 20 серпня 2024 року о 09 годині 40 хвилин, про проведення судового засідання, призначеного на 20 серпня 2024 року на 10 годину 30 хвилин, а також всіх наступних судових засідання у вказаній справі в режимі відеоконференції за участю захисника Рясного Владислава Денисовича, а в разі неможливості його явки в судове засідання в режимі відеоконференції, то провести судове засідання в режимі відеоконференції за участю захисника Морозова Вадима Юрійовича. Підставою для відмови у задоволенні вказаного клопотання було те, що він у вказаному клопотанні просив про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за його участю, а в разі неможливості його явки в судове засідання в режимі відеоконференції, за участю захисника Морозова В.Ю., висловлюючи при цьому волю ОСОБА_3 без його згоди, оскільки доказів згоди ОСОБА_3 до клопотання не додано, однак в даному випадку клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції має буди подане саме особами, які не мають можливості прибути у судове засідання та мають бажання брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, тобто, має бути подане також клопотання захисника Морозова В.Ю.. Крім того, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було подане до суду в порушення ч.4 ст.336 КПК, тобто, 20 серпня 2024 року о 09 годині 40 хвилин, в той час як судове засідання по справі було призначено на 20 серпня 2024 року на 10 годину 30 хвилин.

Постановою суду від 20 серпня 2024 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик в судове засідання та допитати інспектора з РПП СПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області Колонтай Максима Леонідовича; та поліцейського з РПП СПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області Слєсаренко Олександра Сергійовича.

Розгляд справи було відкладено на 03 вересня 2024 року.

03 вересня 2024 року 2024 року ОСОБА_1 не з`явилась, однак від її захисника Рясного В.Д., який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 01 травня 2024 року, на електронну пошту суду 02 вересня 2024 року надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 03 вересня 2024 року на 15 годину 30 хвилин, а також всіх наступних судових засідань у вказаній справі в режимі відеоконференції за участю захисника Рясного Владислава Денисовича, а в разі неможливості його явки в судове засідання в режимі відеоконференції, то провести судове засідання в режимі відеоконференції за участю захисника Морозова Вадима Юрійовича.

В задоволенні вказаного клопотання постановою суду від 03 вересня 2024 року було відмовлено з тих підстав, що захисник Рясний В.Д. у своєму клопотанні просить про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за його участю, а в разі неможливості його явки в судове засідання в режимі відеоконференції, за участю захисника Морозова В.Ю., висловлюючи при цьому волю ОСОБА_3 без його згоди, оскільки доказів згоди ОСОБА_3 до клопотання не додано, а тому в даному випадку клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції має буди подане саме особами, які не мають можливості прибути у судове засідання та мають бажання брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, тобто, має бути подане також клопотання захисника Морозова В.Ю.. Крім того, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було подане до суду в порушення ч.4 ст.336 КПК, тобто, 02 вересня 2024 року, в той час як судове засідання по справі призначено на 03 вересня 2024 року на 15 годину 30 хвилин.

З наведених вище обставин, з урахуванням положень частин 1 та 2 статті 268 КУпАП, суд прийшов до висновку про можливість розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та за відсутності її захисників, оскільки як вбачається з вище наведеного, як ОСОБА_1 так і її захисник, не зважаючи на неодноразові роз`яснення їм постановами суду про порушення процесуального законодавства, в частині порядку звернення до суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, все одно подавали такі ж клопотання з порушенням процесуального порядку їх подання, що зумовило неодноразове винесення судом постанов про відмову у задоволенні вказаних клопотань, що в свою чергу викликає сумніви у фактичному бажанні сторін участі у розгляді справи, а така поведінка сторін по справі вбачає в собі ознаки спроб затягування розгляду справи з метою спливу визначених ч.6 ст.38 КУпАП строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що в свою чергу дає підстави для закриття провадження у справі за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Абзацом 2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з абзацом 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як було зазначено вище, постановою суду від 20 серпня 2024 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик в судове засідання та допитати інспектора з РПП СПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області Колонтай Максима Леонідовича; та поліцейського з РПП СПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області Слєсаренко Олександра Сергійовича.

При цьому вказані працівники поліції були викликані в судове засідання, призначене на 03 вересня 2024 року.

Водночас 03 вересня 2024 року інспектор з РПП СПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області Колонтай М.Л. до суду не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій зазначив, що не має можливості брати участь у розгляді у зв`язку з несенням служби у добовому наряді.

Поліцейський з РПП СПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмові пояснення, в яких зазначив, що 23 грудня 2023 року близько 22 години 55 хвилин під час несення служби з патрулювання на службовому автомобілі разом з інспектором з РПП ОСОБА_5 ними був зупинений автомобіль марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , на транспортному засобі якої в темну пору доби не працював задній лівий габаритний ліхтар. При спілкуванні з вище вказаним водієм в неї були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що вона погодилась. Результат тесту склав 2.1 проміле. До лікарні їхати водій не бажала, з результатом тестування погодилась. При цьому в матеріалах справи міститься диск з відеозаписом фіксації правопорушення з боку ОСОБА_1 .

Що стосується поданої ОСОБА_1 заяви про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходить з наступного

В своїй заяві про закриття провадження у справі ОСОБА_1 посилається на те, що працівниками поліції відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №469094 від 23 грудня 2023 року за ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 зазначила, що в матеріалах справи взагалі не міститься відео-доказу ознак алкогольного сп`яніння, які надали б можливість зробити висновок того, що вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. При цьому жодних доказів зазначеного ОСОБА_1 не надано. Також в своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції здійснювали відносно неї психологічний тиск, внаслідок якого її було дискредитовано та складено вище вказаний протокол, однак доказів зазначеного ОСОБА_1 до заяви не додано. Також в своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що у вказаному вище протоколі зазначено, що вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що не відповідає дійсним обставинам справи. В подальшому вона погодилась пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», внаслідок чого результати такого огляду склали 1,90 та 2,10 проміле. Водночас жодних доказів та заперечень, які спростовують зазначене, до заяви не додано. Також в заяві зазначено, що в матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася. При цьому до заяви доказів зазначеного не додано та вказане фактично спростовується доданим до протоколу відеозаписом на гнучкому диску, на якому відсутні ознаки його неповноти чи переривання. Також ОСОБА_1 зазначає, що в протоколі та матеріалах справи відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відео фіксації. Суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення не передбачено відповідних граф для зазначення технічного засобу, яким здійснювалась відео фіксація, але до протоколу додано рапорт працівника поліції про надання файлу відеозапису з нагрудної боді-камери, в якому зазначено номер вказаної боді-камери, а саме, 000085. Крім того твердження ОСОБА_1 в її заяві про те, що не відомо, чи сертифіковані в Україні засоби відеозапису, які були застосовані. Водночас суд звертає увагу, що відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме, п.5 Розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Тобто, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки працівник поліції має надати лиш на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. При цьому щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото та відеозапис, ОСОБА_1 посилається на необхідність зазначення такої інформації саме в постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак відносно ОСОБА_1 складено не постанову, а протокол про адміністративне правопорушення. Також ОСОБА_1 зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї працівниками поліції не було виписано направлення на медичний огляд в лікарні. Суд констатує той факт, що ОСОБА_1 було роз`яснено її право на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, що підтверджується доданим до проколу відеозаписом, а тому твердження ОСОБА_1 в даному випадку не знайшли свого підтвердження. Також не знайшли свого підтвердження твердження ОСОБА_1 про те, що їй не було роз`яснено її права та порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такі твердження спростовуються доданим до проколу відеозаписом, на якому ОСОБА_1 були роз`яснені її права та порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Твердження ОСОБА_1 в заяві про те, що її не було доставлено до медичного закладу з метою проходження додаткового огляду на стан алкогольного сп`яніння так само спростовуються доданим до протоколу відеозаписом та не знайшли свого підтвердження. Також не відповідає дійсності твердження ОСОБА_1 у її заяві про те, що в матеріалах справи не містяться відомості про те, чи притягувалась вона до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення, оскільки справа надійшла до суду з доданим до протоколу витягом з ІІПС «Армор» відносно ОСОБА_1 щодо відомостей про притягнення її протягом року до адміністративної відповідальності.

Таким чином доводи ОСОБА_6 у вище вказаній заяві не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а також докази таких доводів ОСОБА_1 суду не надані, хоча з урахуванням тривалості розгляду справи вона мала достатньо часу для надання таких доказів.

Водночас вина ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються наступними наявними в матеріалах справи доказами.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2023 року о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_1 в с. Жеребкове по вул. Грушевського, 50, Подільського району Одеської області керувала автомобілем марки «ВАЗ-2121», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 ..

Зазначене у протоколі підтверджується доданими до нього результатом тесту за допомогою приладу «Alcotest 6820 Drager» №661 від 23 грудня 2023 року та результатом тесту за допомогою приладу «Alcotest 6820 Drager» №662 від 23 грудня 2023 року. При цьому у роздруківках результатів тестів ОСОБА_1 відмовилась ставити власні підписи.

Однак суд бере до уваги те, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння підтверджується доданим до протоколу відеозаписом з якого вбачається що ОСОБА_1 керувала автомобілем. При цьому на відеозаписі чітко зафіксованою що працівником поліції їй було роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме, було роз`яснено, що за її бажанням огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути проведено на місці зупинки транспортного засобу або в лікарні. При цьому їй також було роз`яснено її право на відмову від проходження огляду будь-яким чином. Водночас ОСОБА_1 погодилась на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager» та після проходження огляду результат склав 2.10 %0. В подальшому ОСОБА_1 підтвердила факт вживання нею спиртних напоїв перед керування транспортним засобом, зазначивши, що вона вжила один бокал вина (шампанського), один бокал пива та 50 г горілки. При цьому вона поросила працівника надати їй можливість повторно пройти огляд за допомогою приладу «Drager», однак працівник поліції повторно роз`яснив їй, що вона має право на проходження огляду на лікарні, однак вона наполягла на проходженні огляду саме на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», на що працівник поліції погодився та після того, як ОСОБА_1 самостійно обрала мундштук, він був встановлений у прилад та вона повторно пройшла огляд на ста алкогольного сп`яніння, результат якого склав 1.90 %0. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що вважає, що від одного бокала вина (шампанського), одного бокала пила та 50 г горілки не може бути такий результат. Однак ОСОБА_1 також не побажала скористатися своїм правом на проходження огляду в лікарні, яке їй було неодноразово роз`яснено працівником поліції. Тобто, з наведеного вбачається, що ОСОБА_1 виявила бажання та реалізувала своє право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме за допомогою приладу «Drager» та саме на місці зупинки транспортного засобу, що в свою чергу не зумовлює будь-яке порушення її прав та свобод в рамках вчиненого нею правопорушення та в рамках розгляду вказаної справи.

Таким чином наявні в матеріалах справи докази є належними, достатніми та допустимими та в повній мірі підтверджують вину ОСОБА_1 та вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд також враховує, що у Висновку №11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення витягу з ІІПС МВС України «Цунамі», вбачається, що протягом року на ОСОБА_1 не було накладено адміністративне стягнення, передбачене ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

При цьому положеннями ст.276 КУпАП не визначено окремі вимоги щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року у розмірі 3028 гривень.

З наведеного вбачається, що у 2024 році у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути стягнено судовий збір у розмірі 605,60 гривень (3028 гривень * 0,2 = 605,60 гривні).

Обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст.34 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Обставин, які обтяжують вину ОСОБА_1 , відповідно до положень ст.35 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на неї має бути накладено стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 401, 130 ч.1, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21 жовтня 2005 року Котовським МРЕВ, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надані, мешканку АДРЕСА_1 , винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати штрафу: Розрахунковий рахунок: UA0015634. Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції, Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.). Код банку (МФО): 899998, Отримувач: ГУК в Од.обл./м.Ананьїв/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37607526.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету22030106, Призначення платежу*;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Надєр Л.М.

Постанова вступила в законну силу „___ _______ 20__ року та може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців „___ _________ 20__ року.