Провадження № 3/638/5839/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Тимченка А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

7 липня 2024 року о 15 год 30 хв. у м. Ізюм по вул.Олени Теліги водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ DAEWOO д.н.х. НОМЕР_1 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, асаме здійснив ізіткнення із автомобілем Тойота Прадо д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п 2.10 А ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань від нього не надходило.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно положень ст.268КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП не відноситься до правопорушення, по якому присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Підпункт а) п. 2.10 ПДР України зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).

За залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №804253 від 09.07.2024, яким зафіксовано порушення п. 2.10.а) ПДР України;

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 від 07.07.12024;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 07.07.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.07.2024;

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №804253 від 09.07.2024.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачених ст.122-4 КУпАП, тобто залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, 124, 122-4, 245, 251, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 122-4 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок). Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У випадку несплати штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у разі примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя А.М.Тимченко