Справа № 496/5512/24
Провадження № 3/496/3182/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 185-10, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебувають матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 185-10, ч. 1 ст. 204-1КУпАП.

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. вказані провадження відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер 496/5512/24.

Судом встановлено, що на напрямку с. Яськи (Укр.) Крокмаз (РМ) в районі п/зн 0590 на відстані 1000 м. до лінії ДК о 15 год. 45 хв. 21.08.2024 року ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину ДК з України в Республіку Молдова поза встановленим пунктом пропуску. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги статті 9 Закону України «Про Державний кордон України», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Крім того, 21.08.2024 року о 15 год. 45 хв. на напрямку с. Яськи (Укр.) Крокмаз (РМ) в районі п/зн 0590 на відстані 1000 м. до лінії ДК виявлено ОСОБА_1 , який не виконав неодноразові законні вимоги складу прикордонного наряду, а саме під час здійснення спроби незаконного перетину державного кордону намагався здійснити втечу від прикордонного наряду, де даній особі голосом гучно було виказана вимога «Стій» але ця вимога була проігнорована. Після цього законна вимога була повторена ще двічі, але так само було проігноровано.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення за яке передбачено ч. 1 ст. 185-10 КУпАП .

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи містяться заяви, з яких вбачається, що останній був повідомлений про дату та місце проведення судового засідання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч.1 ст.204-1КУпАП встановлено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно ст.9 Закону України "Про Державний кордон України" перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Положеннями ч.1ст.185-10КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено уст.20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника прикордонної державної служби при виконанні ним службових обов`язків.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», відповідальність за неправомірні дії, що перешкоджають реалізації повноважень Державної прикордонної служби України - непокора або опір законним вимогам військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, неправомірне втручання в їх законну діяльність тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та ч. 1ст. 185-10 КУпАП, дії останнього за вказаними частинами статей КУпАП, як спроба незаконного перетину державного кордону, будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон та злісна непокора законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, кваліфіковані вірно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1ст.204-1КУпАП тач.1ст.185-10КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 295413 від 21.08.2024 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 295414 від 21.08.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; рапортом першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) майора ОСОБА_2 від 21.08.2024 року, рапортом помічника начальника відділу начальника кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 21.08.2024 року, схемою ділянки віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 25 ПРИКЗ, копією паспорту та заявою ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст.204-1КУпАП та ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст.204-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Санкція ч.1ст.185-10 КУпАП, передбачає накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185-10 КУпАП та ч.1 ст.204-1 КУпАП, суд враховує встановлені судом обставини вчинення правопорушення, характер правопорушення, особу правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність застосування стягнення на підставі ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.1 ст.204-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33, 40-1, 204-1, 221, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204-1 КУпАП, ч.1 ст.185-10 КУпАП та на підставіст.36 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Портна