ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №613/134/24 Головуючий 1 інстанції: Уварова Ю.В.
Провадження №33/818/1194/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Фомінова Р.М. на постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 21 червня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 22 січня 2024 року о 12 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Transit D», д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Індустріальній, 10 в м.Богодухові з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільнення мови, неприродна блідність. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП Богодухівській ЦРЛ відмовився під відеозапис із застосуванням технічного засобу Body Cam №2 та в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Фомінов Р.М. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що матеріали справи не містять відомостей на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Ford Transit D», д.н.з. НОМЕР_1 . Вказав, що рапорти працівників поліції не є доказами по справі, бо складені представниками суб`єкта владних повноважень, які виконують функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. Наголосив, що наявність постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП не доводить факту керування останнім автомобілем. Послався на те, що поліцейський, не встановивши у ОСОБА_1 передбачених інструкцією ознак наркотичного сп`яніння, одразу запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Вказав, що надані відеозаписи не відображають надання поліцейськими ОСОБА_1 направлення на медичний огляд. Вважає, що ОСОБА_1 не мав ознак наркотичного сп`яніння, бо поводив себе адекватно, колір його обличчя був звичайним, порушень функцій зору не спостерігалося. Зазначив, що надані відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки не відображають дату та час вчинення адміністративного правопорушення, не містять цілісної картини події і обстановки.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисник Фомінов Р.М., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися. Захисник Фомінов Р.М. в апеляційній скарзі просив розглянути справу про адміністративне правопорушення без участі його та ОСОБА_1 , а тому апеляційний розгляд відбувся за їх відсутності.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №289880 від 22 січня 2024 року; направленням на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; рапортом поліцейського СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області А.Мовчана; рапортами інспектора СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області В.Кремениці; копією постанови серії БАД №609330 від 22 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; даними відеозаписів з місця події.

Доводи захисника ОСОБА_4 про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Ford Transit D», д.н.з. НОМЕР_1 , є безпідставними.

Відповідно до даних відеозаписів з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування ним вказаним автомобілем. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які заперечення щодо факту керування. Також з рапорту поліцейського СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області А.Мовчана вбачається, 22 січня 2024 року о 12-50 год. на блокпосту за адресою: вул.Індустріальна, 10, м.Богодухів, Харківська область було зупинено автомобіль «Ford Transit D», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується сукупністю доказів, які є у матеріалах справи.

Свідчення захисника про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п.2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) ; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема даних протоколу вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільнення мови, неприродна блідність.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що рапорти працівників поліції від 22 січня 2024 року не є доказами по справі, не приймаються до уваги, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які є у матеріалах справи.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 травня 2024 року рапорт, складений уповноваженою особою за встановленою формою, містить у собі необхідні реквізити та інформацію, яка посвідчує певні події та факти, долучається до протоколу про адміністративне правопорушення як основний доказ вчинення особою адміністративного правопорушення.

Встановлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та подальше запропонування йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я підтверджується наданими відеозаписами (відеозапис 20240122_130557 02 хв. 05 с.)

Доводи захисника Фомінова Р.М. про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП не доводить факту керування ним автомобілем, не приймаються до уваги, оскільки вказана постанова не є єдиним джерелом доказів, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що підтверджується саме сукупністю доказів, які є у матеріалах справи.

До того ж, даних про оскарження постанови серії БАД №609330 від 22 січня 2024 року, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисником Фоміновим Р.М. не надано, і матеріали провадження їх не містять.

Твердження захисника ОСОБА_4 про недопустимість наданих відеозаписів, в якості доказу, через те, що вони не відображають дату та час вчинення адміністративного правопорушення, не містять цілісної картини події і обстановки, є необґрунтованими.

Зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невручення співробітниками патрульної поліції ОСОБА_1 направлення на медичний огляд, саме по собі не свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. До того ж у справі встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Змоменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Фомінова Р.М. залишити без задоволення, а постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 21 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня