Справа № 302/1168/24 Провадження № 3/302/515/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Повідайчик О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Червоноград Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною 2 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2024 року близько 04:00 год. гр. України ОСОБА_1 , спільно з гр. України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію, поза пунктом пропуску через державний кордон у складі групи осіб, та був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний пост» на напрямку 207 прикордонного знаку (Міжгірська селищна громада, Хустський район, Закарпатська область). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про його дату час та місце повідомлявся шляхом спрямування SMS повідомлення на номер мобільного телефону, зазначений ним у заяві, якою він повідомлений про розгляд справи в Міжгірському районному суді Закарпатської області.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. У рішенні «Пономарьов проти України» ЄСПЛ висловив правову позицію згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суддя вважав за можливе розглядати справу за відсутності притягуваного з огляду на його інформованість про судовий розгляд та відсутність даних щодо поважності причин неявки в судове засідання.

Крім того, згідно наявної в матеріалах справи адресованої суду заяви, ОСОБА_1 висловив прохання розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в статті 251 КУпАП.

Суд, відповідно до положень статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями статті 12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, окрім визнання ним провини, викладеного в заяві від 08.07.2024, доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами у їх взаємозв`язку, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 08.07.2024 серії ЗхРУ № 285395;

- протоколом про адміністративне затримання від 08.07.2024;

- протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 08.07.2024;

- письмовими поясненнями офіцера (оперуповноваженого) прикордонного оперативного розшукового відділу (з м.д.н.п. Яблунівка) головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону лейтенанта ОСОБА_4 ;

- роздруківкою листування в месенджері з мобільного терміналу зв`язку;

- фото закордонного паспорту ОСОБА_1 ;

- заявою ОСОБА_1 від 08.07.2024 про визнання провини;

- довідкою про результати затримання 3-х громадян на напрямку 207 п/зн впс "Яблунівка,

згідно яких, 08 липня 2024 року близько 04.00 год., на напрямку 207 прикордонного знаку (Міжгірська селищна громада Хустський район, Закарпатська область) було виявлено та затримано громадянина ОСОБА_1 , який спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію, поза пунктом пропуску через державний кордон. В ході проведення фільтраційно-перевірочних заходів встановлено, що особа мала намір незаконно перетнути державний кордон з України в Румунію в зв`язку з пошуком роботи та кращих умов життя.

Суддя доходить висновку, що описані вище докази є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, відомостей про обставини, які б могли свідчити про порушення при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено. Відтак наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог статей 9 та 12 Закону України «Про державний кордон України» та його вину у вчиненні, передбаченого частиною 2 статті 204- 1 КУпАП адміністративного правопорушення.

За вчинення правопорушення за частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачене адміністративне стягнення у виді накладення штрафу від п`ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу притягуваного, з метою виховання особи, а також запобігання вчинення нових порушень, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статтею 204-1 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню в межах санкції вказаної статті у виді штрафу.

Керуючись частиною 2 статті 204-1, статтею 283, пунктом 1 частини 1 статті 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті204-1 КУпАП та на нього накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень (вісім тисяч п`ятсот гривень).

В разі несплати штрафу добровільно в строк протягом 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень).

Банківські реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Закарпатській області/Міжгірська ТГ/21081100, Код , Рахунок UA0007423, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Банківські реквізити для сплати судового збору: Отримувач ГУК у м. Київ/22030106, Код , Рахунок UA0026001, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Повідайчик