Справа № 174/898/24
Провадження № 3/174/386/2024
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2024 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Ілюшик І.А., розглянувши матеріал, який надійшов з відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНПв Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП Івашина,-

якій згідно ст. 268 КУпАП роз`яснені її права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ВАД № 215545, ОСОБА_1 09.07.2024 о 10:15 год. у Дніпропетровської області, Камянського району м. Вільногірськ по вул. Устенка, біля будинку 1, здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами, а саме здійснила реалізацію тютюнових виробів, а саме продала 1 пачку цигарок гр. ОСОБА_2 за ціною 70 грн., без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушила вимоги 3, 19, 58 Господарського кодексу України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, пояснила, що продала одну пачку сигарок.

Суд, ознайомившись із протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього документами, дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 слід закрити, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обовязковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відтак, диспозиція зазначеної статті містить 3 окремих форми вчинення даного адміністративного правопорушення, які, в тому числі, можуть бути повязані між собою, а саме:

- провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності;

- провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії;

- провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Обєктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

В свою чергу, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а субєкти підприємництва підприємцями.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 55 ГК України, субєктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обовязків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобовязаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

До матеріалів справи долучено та суду ОСОБА_1 надано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, відповідно до якоїОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, відомостей про припинення підприємницької діяльності матеріали справи не містять всупереч вимогам ст. 255 КУпАП, якою передбачено, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суд не може збирати докази самостійно. При цьому в протоколі вказано місце роботи, посада ОСОБА_1 , як ФОП « ОСОБА_1 » - власник.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 та від 20.09.2016 року у справі № 926/08, Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, приходжу до висновку, що в даному випадку не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому справа відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Судові витрати не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1, 284 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до суду апеляційної інстанції через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: І.А.Ілюшик