Справа №461/6726/24
Провадження №3/461/2620/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кротова О.Б., з участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 24.07.2023, виданий 4635,

за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України, -

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про порушення митних правил №0905/20900/24 від 18.07.2024, 18.07.2024 близько 22 год. 12 хв. в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «MERCEDES SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому в якості водія слідував ОСОБА_1 , який своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де під час огляду в багажному відділенні під особистими речима було виявлено приховані від митного контролю товари, а саме: зарядна станція ZERO BREEZE ElecHive 2200 без ознак використання 1 шт., зарядна станція ZENDURE SuperBase PRO 1500 без ознак використання 1 шт. Доступ до товарів став можливий після вивантаження валіз, пакетів та коробок з особистими речима з багажного відділення автомобіля. Виявлені товари були поміщені у два пакунки загорнуті в стрейч-плівку чорного кольору, що не дозволяло ідентифікувати вміст пакунків та ускладнювало виявлення останніх. Про наявність зазначеного товару ОСОБА_1 в процесі усного опитування не заявив. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів. Зазначені дії містять ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

19.08.2024 особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи.

Судове засідання, призначене на 20.08.2024 відкладено на 10.09.2024 за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

05.09.2024 представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокатом Франків А.В. подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням останньої у відпустці.

10.09.2024 особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано до суду клопотання про закриття провадження у справі про порушення митних правил, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що дійсно працівниками митних органів було виявлено та вилучено дві портативні зарядні станції, які перебували в автомобілі у вільному доступі, без використання будь-яких способів чи засобів, що утруднюють виявлення таких товарів. На фотографіях, які містяться у справі вбачається, що станції були серед інших речей та передач, які необхідно було доставити громадянам, які проживають на території України. Вказані зарядні станції йому не належать. Окрім того, звертає увагу суду на те, що розмір однієї портативної зарядної станції становить близько 50 сантиметрів у довжину. Відповідно до протоколу про порушення митних правил було виявлено товар який нібито був прихований від митного контролю, однак сторона захисту наголошує, що дві коробки розміром 50 сантиметрів в довжину кожна неможливо переміщувати у пасажирському легковому транспортному засобі без можливості їх виявлення за допомогою органолептичного методу, який ґрунтується на використанні інформації, яку отримує людина в результаті аналізу відчуттів, сприйнятих органами чуття - зору. Жодних викруток чи інших спецзасобів інспектор митниці при виявленні переміщуваних речей не використовував, доступ до речей не був утруднений, а отже предмети, які заходились у вказаних коробках, були у вільному доступі, і їх виявлення не потребувало зусиль чи використання спеціальних засобів. Крім цього звертає увагу, що з 27.07.2024 набрав чинності Закон України №3853-ІХ та №3854-ІХ від 16.07.2024, норми якого передбачають застосування звільнення від сплати митних платежів при ввезенні окремих видів товарів. Зокрема, закони передбачають можливість застосування звільнення від сплати мита та ПДВ при ввезенні в Україну обладнання для енергетики: електрогенераторного обладнання; обладнання для вітро- та сонячної генерації; акумуляторів, зокрема товарів за кодом УКТЗЕД 8507. Таким чином станом на сьогодні товари, які ввозилися звільнені від сплати мита та ПДВ, відтак відсутні будь-які негативні для держави наслідки. З огляду на викладене, матеріалами справи не встановлено перевезення товарів з метою приховування від митного контролю, а відтак відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України. Щодо висновку експерта Держмитслужби про визначення вартості вилучених товарів, наявного в матеріалах справи, зазначив, що з такого вбачається, що для визначення вартості товарів використано інформацію про вартість товарів не з країни походження товарів, а інформацію з торговельних мереж України та мережі Інтернет (rozetka.com.ua та ін.).

Щодо клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про відкладення судового засідання, суддя зазначає наступне.

Як вбачається з положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Так, суддею встановлено, що у вказаній справі судове засідання вже було відкладено за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Франків А.В. як на причину необхідності відкладення судового засідання покликається на те, що вона перебуває у відпустці, однак жодних належних та допустимих підтверджуючих доказів вказаного до клопотання не долучено.

Окрім цього, у поданому клопотанні про закриття провадження у справі від 10.09.2024 ОСОБА_1 просить розгляд справи здійснювати без його участі.

Таким чином, враховуючи ненадання адвокатом Франків А.В. доказів поважності причин неприбуття в судове засідання, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання та проведення розгляду без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника.

В судовому засіданні представник Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцький Б.І. зазначив, що у ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.483 МК України, та просив визнати його винним і визначити міру стягнення передбачену законодавством.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Згідно з частиною 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу вказаних правових норм, а також статей 2, 9, 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачена адміністративна відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Тобто, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

У свою чергу, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, наведених у диспозиції ч.1 ст.483 МК України, зокрема: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників); з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів; шляхом надання одним товарам вигляду інших; поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2024 близько 22 год. 12 хв. в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «MERCEDES SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому в якості водія слідував ОСОБА_1 , який своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, у зв`язку з чим автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де під час огляду, в багажному відділенні під особистими речима було виявлено приховані від митного контролю товари, а саме: зарядну станцію ZERO BREEZE ElecHive 2200 без ознак використання 1 шт., зарядну станцію ZENDURE SuperBase PRO 1500 без ознак використання 1 шт.

Доступ до товарів став можливий після вивантаження валіз, пакетів та коробок з особистими речима з багажного відділення автомобіля, а виявлені товари були поміщені у два пакунки загорнуті в стрейч-плівку чорного кольору, що на думку митного органу не дозволяло ідентифікувати вміст пакунків та ускладнювало виявлення останніх.

У зв`язку з наведеним, митний орган прийшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Так, у поданому клопотанні про закриття провадження у справі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечує того факту, що дійсно працівниками митних органів було виявлено та вилучено з автомобіля, на якому він слідував в напрямку в`їзду в Україну, дві портативні зарядні станції, які перебували в автомобілі, та які не були задекларовані.

Разом з тим, останній зазначає, що вказані портативні зарядні станції перебували у вільному доступі, без використання будь-яких способів чи засобів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Так, з долученої до протоколу про порушення митних правил фототаблиці вбачається, що товари знаходилися у місці, яке передбачене для перевезення багажу, а саме у багажному відділенні автомобіля, у вільному доступі та їх можна було виявити шляхом звичайного візуального огляду.

Жодних викруток чи інших спецзасобів інспектор митниці при виявленні переміщуваних речей не використовував, доступ до портативних зарядних станцій не був утруднений, а такі були у вільному доступі, і їх виявлення не потребувало зусиль чи використання спеціальних засобів.

Той факт, що доступ до товарів став можливий після вивантаження валіз, пакетів та коробок з особистими речима з багажного відділення автомобіля, а виявлені товари були поміщені у два пакунки загорнуті в стрейч-плівку чорного кольору, не може свідчити про те, що ОСОБА_1 намагався їх приховати, або стверджувати, що доступ до речей був утруднений.

Відтак, враховуючи те, що переміщуваний ОСОБА_1 товар знаходився у вільному доступі та його виявлення не потребувало жодних зусиль чи використання спеціальних засобів для його виявлення, а тому дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України.

Суддя також зазначає, що не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Окрім цього, суддя враховує, що 27.07.2024 набрали чинності Закон України №3853-IX та №3854-IX від 16.07.2024, норми яких передбачають застосування звільнення від сплати митних платежів при ввезенні окремих видів товарів, зокрема, при ввезенні в Україну обладнання для енергетики: електрогенераторного обладнання; обладнання для вітро- та сонячної генерації; акумуляторів, зокрема товарів за кодом УКТЗЕД 8507. Таким чином станом на дату винесення рішення, товари, які перевозились ОСОБА_1 , були звільнені від сплати мита та ПДВ, у зв`язку з чим відсутні будь-які негативні для держави наслідки.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Відповідно до ст.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Керуючись ст.ст.247, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст.458, 459, 483, 487, 527, 528 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Товари вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №0905/20900/24 від 18.07.2024, а саме: зарядну станцію ZERO BREEZE ElecHive 2200 без ознак використання 1 шт., зарядну станцію ZENDURE SuperBase PRO 1500 без ознак використання 1 шт., - повернути ОСОБА_1 для належного митного оформлення, або вивезення за межі митної території України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Кротова О.Б.