Справа № 587/3087/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2024 року суддя Сумського районного суду Сумської області Вортоломей І.Г., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв або клопотань від нього не надходило.
Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, полягає в повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.
Пунктом 2.1.а ПДР передбачено, що водії механічного транспортного засобу повинні мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Натомість матеріали справи не містять доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, як повторність правопорушення, а саме: до матеріалів справи не додано постанови на підтвердження факту повторності правопорушення, а саме: постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2-4 ст.126 КУпАП протягом року.
До протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП від 19 серпня 2024 року, долучено довідку від 27 серпня 2024 року Департаменту патрульної поліції та копію постанови від 16 серпня 2023 року Нетішинського міського суду Хмельницької області про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.126 КУпАП.
Втім притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП не утворює повторності для подальшого притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП за ознаками повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю.
Керуючись ч.5 ст. 126, ст.247, 268 КУпАП України, суддя
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя І.Г. Вортоломей