Справа №461/6837/24
Провадження №3/461/2665/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 01.08.2024 року о 16 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Шпитальна, 1, у приміщенні магазину «Рукавичка» здійснила дрібне викрадення чужого майна, а саме продуктів харчування (йогурт,банани, картопля, цибуля) на загальну суму 54 грн. 57 коп., без ПДВ, повторно протягом року.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч.2 ст.51 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні факт вчинення правопорушення визнала повністю, просила суд не застосовувати суворого стягнення.

В ст.277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справ в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Заслухавши думку особи, яка приятгується до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вчинене двічі протягом року.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП України стверджується зібраними по справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 377769 від 01.08.2024 року;

- заявою керуючого магазину «Рукавичка» ОСОБА_2 від 01.08.2024 року;

- довідкою про вартість товару від 01.08.2024 року.

- постановою Галицького районного суду м. Львова від 10.06.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.;

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, з урахуванням характеру вчиненого порушення, особи правопорушника, ступеня її вини, майнового стану, обставини, що пом`якшують, а саме щире каяття у скоєному, та обтяжують відповідальність, які в процесі розгляду справи судом не встановлені, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.2 ст. 51 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті.

Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 51, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100, 00 грн. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно із ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Мисько Х.М.