ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 Справа №607/17551/24 Провадження №3/607/7557/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., за участю захисника Черніцького І.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 108318 від 06.08.2024 вбачається, що 06.08.2024 о 02 год 05 хв, в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 29А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» № ARHJ-0295 (повірка чинна до 02.11.2024) та проведення такого огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак про місце, дату та час розгляду даної справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без його участі не подав.

У судовому засіданні захисник адвокат Черніцький І.Р. просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, подавши письмові пояснення, в яких зазначив, що з інкримінованим порушенням ОСОБА_1 не погоджується, як і не погоджувався на місці зупинки та складання протоколу, вважає що в його діях немає складу адмінправопорушення, оскільки огляд проведений з порушення вимог закону та відповідної Інструкції, а вищезазначений протокол є неналежним та недопустимим доказом по справі.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 108318 від 06.08.2024 ОСОБА_1 па пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп?яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі категорично відмовився.

Разом з тим, викладені у протоколі дані не відповідають відомостям та даним, що зафіксовані на боді камеру працівників поліції, котрі наявні у справі.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу і всупереч вказаним вимогам пройти такий огляд водію у медичному закладі працівниками поліції запропоновано не було.

Направлення на огляд наявне у справі також не є безумовним доказом дотримання процедури огляду водія, оскільки складалось працівниками поліції без відома ОСОБА_1 , останньому не зачитувалось та не пропонувалось пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров?я.

Заслухавши пояснення захисника, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи додано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 108318 від 06.08.2024; відеозаписи з автореєстратора та нагрудних камер працівників поліції; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції до КНП «ТОМСЦНЗ» ТОР від 06.08.2024; розписку ОСОБА_1 від 06.08.2024; рапорт поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції П`янтковського Р.О. від 06.08.2024; довідка УПП в Тернопільській області ДПП від 06.08.2024 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то визначені склади об`єктивної сторони даного правопорушення, які полягають у: керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння; керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння; керуванні транспортним засобом в стані іншого сп`яніння; керуванні транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває під впливом таких лікарських препаратів; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 108318 від 06.08.2024 вбачається, що 06.08.2024 о 02 год 05 хв, в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 29А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» № ARHJ-0295 (повірка чинна до 02.11.2024) та проведення такого огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився.

Порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до положень п.п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп?яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушенням рви; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Також слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні положення щодо огляду на стан сп`яніння містить і Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, відповідно до п. 7 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з досліджених в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що на вимогу поліцейських водій транспортного засобу «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , зупинився та пред`явив документи. Після цього працівником поліції водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest», оскільки працівник поліції вбачав у нього ознаки алкогольного сп?яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Надалі працівник поліції повідомив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, після чого розпочав ознайомлювати з правами та обов`язками.

Відтак на відеозаписі в порушення вимог Порядку та чинних норм КУпАП, не відображено, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 , після його відмови на місці пройти відповідний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest», проїхати в медичний заклад. Дана обставина свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв останнього у заклад охорони здоров?я якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного сп?яніння.

В свою чергу слід зазначити про те, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім того, як слідує з відеозаписів, ОСОБА_1 виконує всі вимоги працівників поліції, чітко та лаконічно відповідає на запитання працівника поліції, а його поведінка та координація рухів повністю відповідають обстановці, за якої відбувається їх спілкування.

Також суд критично оцінює наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 06.08.2024, оскільки з дослідженого судом відеозапису не вбачається, що воно було виписане суб`єктом владних повноважень під час виявлення ним у водія ймовірних ознак алкогольного сп`яніння, як це передбачено вимогами чинного законодавства. З матеріалів справи, що долучені суб`єктом владних повноважень, не вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з вказаним направленням, більше того у ньому не міститься підпису про його ознайомлення.

Наведені обставини ставлять під сумнів законність порядку проведення поліцейськими огляду особи на стан сп?яніння та впливають на встановлену ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння і недотримання вказаної процедури, що є суттєвим порушенням.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з відтвореного відеозапису, працівники поліції вже зупиняли транспортний засіб ОСОБА_1 незадовго до подій, що відображені у даному протоколі серії ЕПР1 № 108318 від 06.08.2024, під час чого останній проходив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, за результатом якого ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Окрім цього, при матеріалах даної адміністративної справи також міститься рапорт поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції П`янтковського Р.О. від 06.08.2024, до якого суд ставиться критично, оскільки він за своєю формою та змістом є доповіддю та дублює відомості, зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення. Більше того, рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу правопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

На переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містять належних, допустимих, достовірних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в цій справі. А будь-яких інших належних та допустимих доказів, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи немає. При цьому нормами КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, тому суд, у відповідності до принципів диспозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є - своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 23, 33, 34, 40-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька