БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/786/24
Провадження № 3/730/461/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2024 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який народився в с. Смоляж Борзнянського району Чернігівської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого в КП «Прогрес» м. Ніжин у магазині охоронцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 124; 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2024 року о 14-46 год. в с. Красносільське по вул. Московський шлях, 7/1 Ніжинського району Чернігівської області водій автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності своїх дій, в результаті чого скоїв наїзд на припарковані поруч автомобілі марки «Seat», державний номерний знак НОМЕР_3 , та «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_4 , та здійснив зіткнення з біг-бордом, внаслідок чого вказані автомобілі та біг-борд отримали пошкодження з матеріальними збитками. У подальшому, скоївши дорожньо-транспортну пригоду, ОСОБА_1 залишив місце вчинення ДТП, чим порушив вимоги п. п. п. 2.10а ПДР та 10.9 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП.

Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні ДТП визнав повністю, проте категорично заперечив залишення місця ДТП, а також переконує на безпідставності складання протоколу за ст. 124 КУпАП.

Пояснив, що працює охоронцем у магазині, 12 та 13.06 перебував на добовому чергуванні, двоє діб не спав, був виснажений. Після зміни вирішив їхати додому автівкою, яка була припаркована на стоянці. Виїжджаючи зі стоянки, він здавав назад, але через втому нога спливла з педалі та він зачепив два автомобілі, після чого, намагаючись виїхати, щоб звільнити проїзд, зачепив біл-борд. Одразу після ДТП до нього підійшли люди, він вийшов з автівки, нікуди не тікав. У стані сп`яніння не перебував. На місце ДТП прибули власники автівок та він одразу після ДТП з ними все узгодив, виплатив останнім велику грошову компенсацію. Також, за його рахунок було відремонтовано біл-борд, який він пошкодив, а саме за 24 тисячі гривень. Переконує, що усі питання було вирішено одразу після ДТП, до нього претензій немає, йому усі надали про це відповідні розписки. Крім того, його автівка є застрахованою. Оскільки усі питання були вирішені на місці, а також його випадок не був таким, щоб поліція обов`язково була присутня на місці ДТП, через добровільне оформлення учасниками ДТП матеріалів, вважав, що діяв в межах закону, а тому після ДТП поїхав додому, а поліцію взагалі ніхто не викликав. У подальшому, через три дні до нього приїхали працівники поліції та, нічого не пояснюючи, склали на нього протоколи. Він заперечував щодо їх складання, намагався показати розписки, що все за ДТП вирішено у позасудовому порядку, але його ніхто не слухав, копій протоколів не дали. Звертає увагу суду, що поліцію викликала невідома стороння особа, учасники ж ДТП до нього претензій не мали. Також, вказує, що з місця ДТП він не зникав, що підтверджується відповідними записами з камер, які поліція не захотіла долучати до справи. На них видно, що він поїхав додому лише після того, як все врегулював з іншими учасниками ДТП, а також з власником біл-борду.

У подальші судові засідання ОСОБА_1 до суду не з`явився.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він був на роботі, своє авто залишив на стоянці. Коли повернувся до автомобіля, то побачив багато людей, поліцію. Саме в цей час йому повідомили, що його автівку вдарила автівка, яка поїхала з місця ДТП. ОСОБА_1 та його автівки не було на місці. У подальшому показали відео, як вдарили його автівку. Разом із поліцією він в день ДТП їздив до ОСОБА_1 додому, шукали його, але його не знайшли. У подальшому контакти ОСОБА_1 свідку дав сусід та він йому зателефонував, повідомив, чому він нічого не робить, на що ОСОБА_1 зазначив, що все відшкодує та дійсно все потім відшкодував. Чи був ОСОБА_1 у стані сп`яніння, свідку невідомо, оскільки останній з місця ДТП поїхав. Свідок наголошує, що ОСОБА_1 з ним нічого не вирішував одразу після ДТП, а просто собі поїхав. Якби свідок сам не зателефонував йому, можливо, він би й не розрахувався. У день ДТП його ніхто так й не знайшов. Свідок переконаний, що ОСОБА_1 вчинив неправильно та за свої дії має нести відповідальність. Одразу після ДТП був на ОСОБА_1 дуже злий, що він вдарив автівку та поїхав.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих в суді пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.9. 2.3-б ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно зі ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно зі ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення, які складено у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містять необхідні у них відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення самих адміністративних правопорушень, які призвели до порушення ПДР України;

- схемою місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження;

- рапортом працівника поліції;

- відомостями, що містяться у письмових поясненнях свідків ДТП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які кореспондуються з даними, що містяться у схемі ДТП та протоколах про адміністративне правопорушення;

- відео з камер спостереження СТОВ «Надія», які кореспондуються зі змістом протоколів про адміністративне правопорушення та показаннями свідків.

Так, з відтвореного у повному обсязі в судовому засіданні відеозапису убачається, що ОСОБА_1 , виїжджаючи зі стоянки, робить не зрозумілі маневри, які не є звичними для нормального тверезого водія, в результаті чого, по черзі, ударяє дві інші припарковані автівки. У подальшому, ОСОБА_1 намагається покинути місце ДТП, знову робить неадекватні, незрозумілі маневри, в результаті чого здійснює зіткнення з біл-бордом. Після чого декілька людей його витягнули з машини.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП вважає, що у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 122-4 та 124 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він поїхав лише після того, як розрахувався з водіями, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а також прямо спростовані показаннями свідка в судовому засіданні. Доказів того, що були складені Європротоколи, які б надавали можливість учасникам ДТП вирішити питання без участі поліції, суду не надано.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 убачається, що він працює трактористом у СТОВ «Надія». 10.06.2024р. він перебував на своєму робочому місці у СТОВ «Надія» у с. Красносільське. Потім він помітив працівників поліції, які повідомили йому про те, що ОСОБА_1 вдарив своїм автомобілем його авто.

З пояснень письмових свідка ОСОБА_4 убачається, що ОСОБА_1 , виїжджаючи з парковки, пошкодив дві автівки та стенд готелю, причому він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Ураховуючи неадекватну поведінку ОСОБА_1 на дорозі, можна припустити, що ОСОБА_1 дійсно перебував у стані сп`яніння, а тому залишив місце ДТП, уникаючи тим самим за це відповідальності.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У цій справі судом враховується поведінка ОСОБА_1 як одразу після ДТП, так й під час розгляду справи у суді, намагання останнього ввести в оману суд задля уникнення відповідальності.

У відповідності до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 122-4, 251, 252, 283-285, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Ріхтер В.В.