П О С Т А Н О В А

Іменем України

"12" вересня 2024 р. Справа153/1425/24

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ПдРУ №254080 від 24.08.2024, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 24.08.2024 о 15 годині 00 хвилин, на напрямку Іванків (Укр) Єгорівка (РМ), в районі прикордонного знаку №0174, на відстані 20 метрів від лінії державного кордону України, був виявлений під час спроби незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску вплав через річку «Дністер» в групі осіб, спільно з громадянами України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

ОСОБА_1 вину не визнав, надані ним письмові пояснення, вх.№5871 від 12.09.2024, підтримав. У вказаних письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що 24.08.2024 відбулося його затримання інспектором прикордонної служби на території Ямпільської громади, в якій він проживає, в світловий день (близько 13:30), під час рибальства на річці Дністер без вчинення ним жодних заходів приховування свого місця знаходження. При ньому були наявні лише речі, які безпосередньо пов`язані з рибальством. Речей і документів, наявність яких давали б підстави припускати намір перетнути кордон, не було. До місця затримання він дістався особистим автомобілем. Тобто, висновок інспектора прикордонної служби про спробу незаконного перетину кордону ґрунтується лише на факті його перебування в районі прикордонного знаку. Просив провадження у справі стосовно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в порядку ст.268 КУпАП є підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серія ПдРУ №254080 від 24 серпня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 24.08.2024, ОСОБА_4 від 24.08.2024, ОСОБА_2 від 24.08.2024, ОСОБА_3 від 24.08.2024; рапорт ІПС вищої категорії начальника 2 групи ІПС віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » штаб-сержанта ОСОБА_5 ; доповідь по факту самовільне залишення військової частини (без зброї) солдатом військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 ; копію протоколу про адміністративне правопорушення, серія ПдРУ №254078 від 24.08.2024; копію протоколу про адміністративне правопорушення, серія ПдРУ №254079 від 24.08.2024; копію протоколу про адміністративне правопорушення, серія ПдРУ №254081 від 24.08.2024; акт ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченими ст.268 КУпАП; копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , вважаю не доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Частина перша ст.204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частина друга ст.204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першоюцієї статті.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Тобто, в даному випадку, в діях ОСОБА_1 міг бути склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, за умови вчинення ним будь-яких активних дій, які б свідчили про спробу перетинання ним державного кордону України поза пунктом пропуску вплав через річку Дністер.

Згідно матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 24.08.2024 о 15 годині 00 хвилин, перебував на напрямку Іванків (Укр) Єгорівка (РМ) в районі прикордонного знаку №0174, на відстані 20 метрів від лінії державного кордону України, однак, вказана обставина не може беззаперечно свідчити про те, що ОСОБА_1 намагався перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску вплав через річку Дністер.

В поясненнях, які наявні в матеріалах справи, ОСОБА_3 , зазначає, що «він з друзями їздив на рибалку, прикордонники замість того, щоб перевірити документи, привели їх на прикордонну заставу, мотивуючи тим, що вони хотіли перетнути кордон, але в них і думки такої не було».

Крім цього, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що «він з друзями ловили рибу».

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 24.08.2024 перетинав або здійснив спробу перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску, у групі осіб, спільно з громадянами України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що доданими до даного протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами вина ОСОБА_1 , яка є складовою частиною будь-якого складу правопорушення і має бути обов`язково встановлена при розгляді адміністративних матеріалів, не доведена та не може бути встановлена судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.204-1, 221, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець