Провадження № 3/760/4696/24
П О С Т А Н О В А
05.07.2024 м. Київ
Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у м. Києві Державної податкової служби України, відносно
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої у ПП «ТІС ГРУП»,
за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, -
У судове засідання, призначене на 05.07.2024 року, ОСОБА_1 не прибула, про день, час та місце розгляду адміністративного протоколу повідомлявся належним чином.
Частиною 1 статті 163-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.
Відповідно до п. 51.1 ст. 51 ПК України платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, з розбивкою по місяцях звітного кварталу.
Відповідно до п. п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний податковий період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (в тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Згідно із п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку.
У п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та в порядку, встановлених цим кодексом, а фактичні цим кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних) оформлюються у вигляді акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Зазначені правовідносини стосовно проведення податкових перевірок та оформлення їх результатів регламентовані також Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів від 20.08.2015 №727, а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затвердженими наказом ДФС від 01.06.2017 №396.
Згідно з порядком та методичними рекомендаціями акт документальної перевірки службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати та є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.
Одним із невід`ємних прав платника податків відповідно до пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акта перевірки в порядку, установленому цим кодексом.
Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оскаржено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень. Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.06.2020 по справі № 140/388/19.
Так, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол № 9381/I/26-15-24-02-07 від 28.05.2024 року, інформацію про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи - ОСОБА_1 , витяг з реєстру територіальної громади м. Києва щодо ОСОБА_1 , акт щодо неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від 28.05.2024 року, рекомендоване повідомлення, копія фіскального чеку від 24.04.2024 року, акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 від 24.04.2024 року, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.
Статтею 33 КУпАП регламентовано, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, які пом`якшують адміністративну відповідальність, судом не встановлені.
Обставини, які обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлені.
Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 необхідно піддати адміністративному стягненню у виді попередження.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, оскільки на неї судом накладено адміністративне стягнення.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 33, 34, 40-1, 163-4, 252, 283, 284 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», суд,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , - визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП.
Піддати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративному стягненню у виді попередження.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: К. С. Застрожнікова