Справа №201/7808/24
Провадження № 3/201/3109/2024
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

28 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши у судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 908742 від 17 червня 2024 року ОСОБА_1 17 червня 2024 року о 15 год. 05 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, керуючи мотоциклом «Spark200» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку, яку поліцейський вчинив шляхом увімкнення проблискового маячку синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 908742 від 17 червня 2024 року, протоколом про адміністративне затримання та рапортом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у невиконанні водіями вимог поліцейського, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 299 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сто п`ятдесят три гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить шістсот п`ять гривень шістдесят копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.О. Демидова