Постанова

Іменем України

30 серпня 2024 року

смт Краснопілля

cправа № 578/234/24

провадження № 3/578/204/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Косар А. І. розглянув у судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

особа, щодо якої розглядається справа:

ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянство: України; місце проживання: АДРЕСА_1 , згідно даних протоколу не працює

учасники судового провадження:

адвокат Луніка Тарас Ярославович в інтересах ОСОБА_2 /особи, який притягається до адміністративної відповідальності/, ОРДЕР на надання правничої (правової) допомоги СЕРІЯ ВМ №1024166 від 28.03.2024

та установив:

22.03.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями до провадження судді Краснопільського районного суду Сумської області Косар А. І. надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 березня 2024 рокусерії ААД № 166753 водій ОСОБА_2 19 березня 2024 року о 14:20 год. на автодорозі Р45 поблизу смт Краснопілля керував транспортним засобом ВАЗ 210930 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, бліда шкіра обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медзакладі м. Суми останній відмовився, що було зафіксовано на портативний відеореєстратор DSJ-02-8086/409 та №11139948/8, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/.

До Протоколу додаються: Направлення в заклад охорони здоров`ям. Суми; фотокопія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; матеріали відеозапису.

На засідання суду ОСОБА_2 не прибув, судом був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання через доставку SMS повідомлення у додаток «Viber», ас 22/. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Суддя уважає за можливе розглянути справу за правилами статті 268 КУпАП у відсутність ОСОБА_2

13.05.2024 адвокат Луніка Т. Я. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_2 .

Клопотання мотивує наступними аргументами.

В матеріалах адміністративної справи відсутній акт огляду ОСОБА_2 щодо встановлення стану сп`яніння.

В Направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння поліцейський зазначив виявлені у ОСОБА_2 ознаки сп`яніння: тремтіння пальців рук; бліда шкіра обличчя, які за своїм змістом не відповідають тим, які наведені в Інструкції № 1452/735 / виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість/.

Також звертає увагу суду на ту обставину, що направлення на огляд було складено поліцейським ОСОБА_3 , а протокол - поліцейським ОСОБА_4 . Тобто підозра в сп`янінні ОСОБА_2 і його огляд проведено одним поліцейським, а протокол склав інший поліцейський.

З відеозапису можливо встановити, що двоє поліцейських (у одного була включена бодікамера, у другого нашивка на руці номер 115175) зупиняють автомобіль, причиною зупинки ніби то є не вімкнене ближнє світло фар. На відео видно, що автомобіль рухається в межах населеного пункту, де не передбачено ввімкнення ближнього світла фар. Поліцейський перевіряє документи і запитує: Як давно Скороход вживав наркотики? Після відповіді одразу пропонує проїхати в Сумський наркодиспансер для встановлення стану сп`яніння. Тобто поліцейський без виявлення ознак наркотичного сп`яніння відразу пропонує їхати на встановлення стану сп`яніння. Єдиною підставою для такої пропозиції стало те, що в електронній базі на ОСОБА_2 вже складались протоколи за статтею 130 КУпАП. Поліцейський сам зачитує з планшету дати складання протоколів. Даний факт підтверджує упереджене ставлення поліцейських до ОСОБА_5 . Разом з цим, поліцейський не склав стосовно останнього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за підставою зупинки. Із зафіксованих на відеозаписі дій поліцейського неможливо встановити, що на місці зупинки транспортного засобу був саме огляд на стан сп`яніння останнього. При цьому, встановити у водія наявність таких явних ознак наркотичного сп`яніння, вказаних у протоколі, з відеозапису неможливо. Відеозапис не містить даних про те, за яких обставин поліцейський встановив можливий факт перебування водія ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння. З відеозапису файл 0000000_ вбачається що на місце зупинки прибув поліцейський з нашивкою па руці 0100831 в званні капітана, який складає протокол про адміністративне правопорушення. Фактично даний працівник поліції не виявляв, не пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння. Він взагалі був відсутній на місці події, а з`явився лише о 14:49 19.03.2024. Капітан ОСОБА_4 склав протокол серії ААД № 166753 про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча такої пропозиції від ОСОБА_4 не надходило. За таких обставин, запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння не є дійсним, оскільки проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП. Таким чином наявні в матеріалах справи докази, подані до суду на підтвердження вини гр. ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, не підтверджують наявності у водія явних ознак наркотичного сп`яніння, які могли б бути підставою для направлення водія для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому поведінка працівників поліції свідчить про те, що всі їх дії були вчинені через упереджене ставлення до водія ОСОБА_2 , після перевірки документів та даних по планшету поліцейський одразу повідомляє, що у ОСОБА_2 є ознаки сп`яніння.

В судовому засіданні адвокат Луніка Т. Я. клопотання підтримав з наведених у ньому підстав. У відповідності до статті 284 КУпАП просить закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого статтею 130 ч.1 КУпАП.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, і приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконаннярішень тазастосування практикиЄвропейського судуз правлюдини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам«Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Так, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015.

Зокрема, відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`янінняє: запах алкоголю зпорожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.6 Інструкції оглядна стансп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 Інструкції).

При цьому, процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктами 3,6 Порядку передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Крім того, за приписами частини третьої статті 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, згідно частини шостої статті 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України.

Так, у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103).

Однак, у справі, яка розглядається, визначений вказаними нормами права порядок огляду водія ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння було порушено працівниками поліції.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 19 березня 2024 рокусерії ААД № 166753 водій ОСОБА_2 19 березня 2024 року о 14:20 год. на автодорозі Р45 поблизу смт Краснопілля керував транспортним засобом ВАЗ 210930 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, бліда шкіра обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медзакладі м. Суми останній відмовився, що було зафіксовано на портативний відеореєстратор DSJ-02-8086/409 та №11139948/8, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вказаний протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм статті 130 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений частиною другою статті 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (стаття 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Частиною другою статті 266 КУпАП визначено під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При складанні стосовно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення від 19 березня 2024 рокусерії ААД № 166753 застосовувалась відеофіксація за допомогою нагрудних камер поліцейських, про що зазначено в цьому протоколі. Свідки під час фіксації правопорушення не залучались.

Так, органом поліції до суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення від 19 березня 2024 рокусерії ААД № 166753 направлено диск з відеозаписом з портативного відеореєстратора DSJ-02-8086/409 та №11139948/8, записано 5 відеофайлів.

З відеофайлу 0000000__0002 /14:20/ слідує, що, поліцейські зупиняють транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , останній у камуфляжній одежі. Поліцейський повідомляє про порушення ним ПДР, а саме, не вімкнене ближнє світло фар. У цей час під`їхали особи у військовій форми, представились як побратими Скорохода, повідомили що їм треба поспішати на службу. Між поліцейськими та військовими зав`язалась словесна перепалка. Поліцейський питає у Скорохода: Чи давно вживали наркотичні засоби? Останній відповів, що давно. Інший поліцейський продовжує розмову і повідомляє, що у Скорохода він виявив ознаки наркотичного сп`яніння: бліда шкіра обличчя, тремтіння пальців рук, та пропонує пройти огляд в медичному закладі м. Суми. Скороход намагається пояснити поліцейському що він поспішає на службу в наряд і без відома командира він не може покинути район. Інший поліцейський читає інформацію з планшета: 18.03.2024, тобто учора відмовився їхати на освідування, так було 18.02.2024, 21.01.2024, що він завжди кудись поспішає, «вічна відмова». Йому необхідно хоть раз пройти освідування на вимогу поліцейського. Через 2 неділі отримає результат і до нього не буде претензій:

Інші 4 відеофайлів містять інформацію щодо дкументування поліцейським порушення за статтею 130 ч. 1 КУпАП.

Отже, на відеозаписі не зафіксовано огляд водія ОСОБА_2 на стан сп`яніння, про що свідчить і відсутність в матеріалах справи Акту огляду на стан сп`яніння. Спитав чи давно водій вживав наркотики? Отримав відповідь «Давно». Отримавши відповідь, поліцейський одразу направляє ОСОБА_2 пройти огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у зв`язку з виявленими у останнього ознаками наркотичного сп`яніння як: тремтіння пальців рук, бліда шкіра обличчя, які за своїм змістом не відповідають тим, які наведені в Інструкції № 1452/735/ виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя/, тобто, поліцейський вказав у протоколі не правильні ознаки наркотичного сп`яніння, що викликає сумніви у законності вимоги поліцейського на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 Самі по собі бліда шкіра обличчя та тремтіння пальців рук не є ознаками наркотичного сп`яніння.

Окремої оцінки потребує також причина зупинки інспектором поліції водія ОСОБА_2 .

Свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України (стаття 33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про національну поліцію» та ПДР.

Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в частині першій статті 35 Закону України «Про національну поліцію»:

1) в разі порушення водієм Правил дорожнього руху;

2) в разі очевидних ознак технічної несправності транспортного засобу (відсутність бокових дзеркал, бампера, бите лицеве скло тощо);

3) наявність інформації про причетність водія або пасажирів автомобіля до вчинення ДТП, злочину чи адмінправопорушення, або якщо транспортний засіб пребуває у розшуку;

4) необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення ДТП, злочину, адмінправопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

5) залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам ДТП або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП;

6) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

7) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

8) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв (автомобільна сирена тощо).

Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним. Інші підстави є незаконними.

В матеріалах справи відсутні докази того, що на час зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху. Суддя зазначає, що ці обставини також є порушенням діючого законодавства.

На відеозаписі зафіксовано рух та зупинку автомобіля. До водія підходять працівники поліції, вказують йому, що він рухався на автомобілі без вімкненого ближнього світла фар, а причину зупинки транспортного засобу не повідомляють.

Також суд зазначає, що з матеріалів відеозапису вбачається, що поліцейські невдоволені поведінкою водія ОСОБА_6 , якого вони неодноразово зупиняли і пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а той у свою чергу відмовлявся, а причиною такої відмови є проходження військової служби. 19.03.2024 останній був одягнутий у одежу схожу на військову. Про те, що ОСОБА_6 служить підтвердив військовий, що їхав слідом за Скороходом, та представився поліцейському як старшина роти. Поліцейський не з`ясував у Скорохода місце проходження військової служби та не скористався своїм правом у рамках взаємодії з органами правопорядку та не повідомив про таку протиправну, на його думку, поведінку ОСОБА_2 з приводу керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, та його рух у напрямку місця несення військової служби, уповноваженій особі Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Проаналізувавши зазначені обставини та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що працівники поліції порушили процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцейським уповноваженого відділення поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що поліцейський не дотримався встановленого порядку огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, такий огляд є недійсним.

У даному конкретному випадку складені процесуальні документи стосовно ОСОБА_2 не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_2 в розумінні статті 251 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що провадження стосовно ОСОБА_2 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 40-1, 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення від 19 березня 2024 рокусерії ААД № 166753 стосовно ОСОБА_7 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі пункту 1 статті 247 цього Кодексу у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, а також потерпілим протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар