Номер провадження: 33/813/1702/24
Номер справи місцевого суду: 493/730/24
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пошали Катерина Сергіївна, на постанову Балтського районного суду Одеської області від 21 травня 2024 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 21 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) грн та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн (а.с. 32-33).

30 травня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пошали Катерина Сергіївна, звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного та всебічного дослідження обставин, що мають значення для справи. Таким чином, представник апелянта звертає увагу, що наявні у матеріалах справи докази не є достатніми для підтвердження вини апелянта, оскільки Державною прикордонною службою було порушено вимоги Інструкції з оформлення посадовими особами ДПС України матеріалів справ про адміністративні правопорушення. Так як останніми не вказано конкретне місце нібито спроби перетину кордону, відсутня схема із зазначенням цих координат із прив`язкою до місцевості, яка б також містила інформацію щодо розташування відділу прикордонної служби, лінії державного кордону, маршрут руху, та фото- чи відео- фіксація вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення (а.с. 38-46).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.08.2024 року було відкрито апеляційне провадження (а.с. 59-60).

В судове засідання з`явився представник апелянта адвокат Пошалим Катерина Сергіївна, апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі, оскаржувану постанову суду першої інстанції просила скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях особи складу відповідного адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, пояснення представника апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржувану постанову щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина особи повністю підтверджується наявними матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 256694 від 27.04.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.04.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27.04.ю2024 року; довідкою щодо проведення перевірочних заходів відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; та витягом з бази даних ІТС «Ризик» від 27.04.2024 року.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 256694 встановлено, що 27.04.2024 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 було виявлено на околиці с. Оленівка Подільського району Одеської області. За результатами проведення фільтраційно-перевірочних заходів стало відомо, що дана особа в групі осіб, а саме: з гром. України ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 намагалася перетнути державний кордон в пішому порядку поза пунктами пропуску через державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, на напрямку Балта-Плото, з документами, що посвідчують його особу, чим порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України», порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку, визначеного даною статтею.

За положенням ст. 204-1 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена у випадку перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Згідно ч. 2 ст. 204-1 КУпАП відповідальність настає у випадку тих самих дії, вчинених групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Наведенні в протоколі обставини подій в свою чергу підтверджуються письмовими пояснення безпосередньо особи відносно якого складено протокол ОСОБА_1 , згідно яких останній повідомив щодо його зупинення працівниками державної прикордонної служби під час спроби незаконного перетину державного кордону України в напрямку Республіки Молдова, з метою подальшого проживання за кордоном. Окрім наведеного, останнім також було зазначено, що даний перетин мав здійснити за участю брата ОСОБА_2 , котрий в свою чергу знайшов людей, які мали допомогти у перетині державного кордону, та в подальшому за вказівками даних осіб приїхали до Подільського району Одеської області, де до них доєдналося ще два чоловіка, яких також супроводжували організатори даного перетину (а.с. 2). Дані письмові пояснення було засвідчено відповідним підписом особи, яка притягується до відповідальності, в тому числі й зазначено щодо визнання своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, а саме спроби незаконного перетину державного кордону України. При цьому складений відносно ОСОБА_1 протокол від 27.04.2024 року за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, в якому міститься безпосередньо суть вчиненого адміністративного правопорушення, також містить підпис останнього, що є підтвердженням факту його ознайомлення та погодження зі змістом даного протоколу, заперечень відносно викладених обставин подій в протоколі не міститься.

Будь-яких доказів на підтвердження вчинення працівниками прикордонної служби певного тиску під час складення адмінматеріалів, та на які міститься посилання безпосередньо в апеляційній скарзі, апелянтом та його представником до матеріалів справи долучено не було. В судове засідання до суду апеляційної інстанції, для надання та підтвердження відповідних посилань, особа, яка притягується до відповідальності не з`явилася. Натомість, матеріали справи в свою чергу також містять відповідну заяву ОСОБА_1 від 27.04.2024 року, згідно якої останній зазначив щодо визнання своєї вини у вчинені відповідного адміністративного правопорушення та прохання розгляду справи за його відсутності (а.с. 18).

Окрім наведеного, в матеріалах справи також наявна довідка за результатами проведення перевірочних заходів, в тому числі й відносно ОСОБА_1 , згідно відібраних пояснень якого було встановлено, що останній, приблизно за тиждень до вищенаведених подій вирішив разом з братом покинути територію України з метою постійного проживання в Польщі, де проживає його мати гр. ОСОБА_5 , у зв`язку із чим розпочав пошук можливості незаконного виїзду. В подальшому, згідно даний пояснень, від свого брата дізнався про наявність відповідного способу та особи, яка може допомогти організувати та здійснити незаконний перетин державного кордону України (а.с. 10). Також наявні пояснення й інших осіб, а саме: гром. України ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в тому числі гром. ОСОБА_3 , згідно пояснень якого за вказівками осіб, котрі за плату повинні були допомоги здійснити незаконний перетин, прибув до Подільського району Одеської області разом зі своїми знайомими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , при цьому до них також приєдналася інша особа, а саме гром. ОСОБА_4 (пояснення якого в повній мірі підтверджуються обставини подій, які відбувалися 27.04.2024 року та наявні в матеріалах справи) (а.с.3-4, 5).

Зважаючи на вищенаведені обставини справи, які в своїй сукупності в повній мірі підтверджуються наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме спроба перетину державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон України, судом першої інстанції зроблено вірний висновок щодо наявності підстав в даному випадку для притягнення особи до відповідальності в межах положень даної статті та накладення відповідного адміністративного стягнення. Будь-яких обґрунтованих доводів на спростування даних висновків суду першої інстанції, представником апелянта в свою чергу наведено не було.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Таким чином, за наведених обставин справи, оскільки доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовували правильні по суті висновки суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ч. 1 ст. 293 КУпАП залишає апеляційну скаргу без задоволення та оскаржувану постанову Балтського районного суду Одеської області від 21.05.2024 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пошали Катерина Сергіївна залишити без задоволення.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк