Справа № 538/1519/24
Провадження № 3/549/129/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2024 року селище Чорнухи

Суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області Глущенко Н.М., під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 працюючої суддею Лохвицького районного суду Полтавської області, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

07.08.2024 р. до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов вищевказаний адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення № 37-03/18 від 12.07.2024р. відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП.

За вищевказаним матеріалом було заведено справу за № 538/1519/24 (номер провадження 3/538/591/24) та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024 р. передано для розгляду судді Лохвицького районного суду Полтавської області Цімботі Л.Г.

Суддею Цімботою Л.Г. у вказаній справі 08.08.2024 р. подано заяву про самовідвід в зв`язку з тим, що під час підготовки вказаної справи до розгляду в порядку ст. 278 КУпАП було з`ясовано, що особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, є ОСОБА_1 , яка займає посаду судді Лохвицького районного суду Полтавської області, головою якого є я, суддя Цімбота Л.Г.

За цією заявою про самовідвід у справі № 538/1519/24 було заведено провадження за № 3-зв/538/8/24.

Згідно протоколу неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2024 р. та відповідного звіту про неможливість розподілу справи між суддями від 08.08.2024 року визначено неможливим розгляд заяви про самовідвід через відсутність потрібної кількості суддів.

З огляду на зазначене 09.08.2024 за поданням голови Лохвицького районного суду Полтавської області заяву про самовідвід направлено до Полтавського апеляційного суду, для вирішення питання про передачу справи № 538/1519/24 (провадження № 3-зв/538/8/24) на розгляд до іншого суду.

Постановою судді Полтавського апеляційного суду Полтавської області від 15.08.2024 р. залишено без задоволення подання голови Лохвицького районного суду Полтавської області від 09 серпня 2024 року про направлення заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід по справі про адміністративне правопорушення до іншого місцевого суду.

Постановою судді Лохвицького районного суду Полтавської області Цімботи Л.Г. від 22.08.2024 року заяву про самовідвід судді Лохвицького районного суду Полтавської області Цімботи Л.Г. задоволено. Справу №538/1519/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172.-7 КУпАП передано до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи для визначення судді.

Протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2024. Призначення не відбулося. Не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Поданням №8 від 22.08.2024 року голови Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_2 направлено справу про адміністративне правопорушення №538/1519/24 провадження №3/538/591/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП до Полтавського апеляційного суду для вирішення питання про направлення справи на розгляд до іншого суду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року подання голови Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 серпня 2024 року задоволено. Направлено матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ч.2 ст.172-7 КУпАП до Чорнухинського районного суду Полтавської області для здійснення судового розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024, адміністративний матеріал за ч.2 ст.172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 , передано для розгляду судді Чорнухинського районного суду Полтавської області Глущенко Н.М.

Суддею Глущенко Н.М. у вказаній справі 10.09.2024 року подано заяву про самовідвід, оскільки існують обставини, які можуть викликати сумнів в її неупередженості та безсторонності при розгляді справи, оскільки особа, відносно якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , є суддею Лохвицького районного суду Полтавської області та безпосередньо перебуває в дружніх відносинах з суддею Глущенко Н.М., яка постійно контактує з ОСОБА_1 та між нами склалися доброзичливі стосунки.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що заява судді Глущенко Н.М., про самовідвід підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відтак заява про самовідвід судді Глущенко Н.М. розглядається суддею Глущенко Н.М.

Вирішуючи питання щодо самовідводу суддя зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. КУпАП не врегульовує питання відводу, відтак воно повинно вирішуватися за принципом верховенства права, у т.ч. з урахуванням аналогії закону і права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Практика застосування Конвенції щодо України прирівнює кримінальне провадження до провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Частина перша статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантує захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Пункт 5постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у п. 48 рішення у справі №11/1987/134/188, "Справа Гаусшильдта" вказав, що згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження, в обвинуваченого. Отже будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (див.mutatis mutandis, рішення у справі Де Куббера, серія A, №86, с.14, п.26).

Що стосується тесту на об`єктивність, то у п. 30 рішення ЄСПЛ справі Фей проти Австрії від 24.02.1993 суд заявив, що в межах тесту на об`єктивність необхідно визначити чи існують, незалежно від особистої поведінки судді, неоспорювані факти, які можуть викликати сумнів у його неупередженості. У цьому відношенні навіть зовнішні атрибути можуть мати певне значення. У цьому випадку на карту поставлена та довіра, яку у демократичному суспільстві повинні викликати суди у публіки. Вирішальним є те, наскільки таке побоювання може бути об`єктивно виправдано.

ЄСПЛ постановив, що всякий суддя, у відношенні неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду (Пьерсак проти Бельгії, п. 30, Нортьєр проти Нідерландів, п. 33, Хаусхільдт проти Данії, п. 48).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь - якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б передбачала відвід/самовідвід судді, однак діючі КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні норми про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Застосовуючи аналогію права, необхідно зазначити, що відповідно до ст. 75 КПК України (найбільш наближеного по суті до КУпАП), суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичом чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відтак, з огляду на дійсне існування обставин, з яких заявлено відвід, зокрема те, що як суддя Бондарь В.А, відносно якої складено адміністративний матеріал, так і суддя Глущенко Н.М., якою заявлено самовідвід, є колегами, перебувають в дружніх відносинах, постійно контактують між собою, між ними склалися доброзичливі стосунки, слід погодитися з доводами заяви про самовідвід щодо існування інших обставин, які можуть викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, а також погодитися з тим, що будь-який сторонній спостерігач може мати переконання у тому, що суддя Глущенко Н.М. може прямо чи непрямо захищати свою колегу або ж не зможе бути об`єктивною щодо оцінки обставин, які підлягатимуть дослідженню та встановленню під час розгляду справи.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 1, 2, 245, 246 КУпАП, ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді Чорнухинського районного суду Полтавської області Глущенко Наталії Миколаївни задовольнити повністю.

Справу № 538/1519/24 (провадження 3/549/129/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи для визначення судді.

Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя Чорнухинського

районного суду Н.М.Глущенко