Провадження № 33/801/779/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 серпня 202 року у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 184 КУпАП,-

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 серпня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що суд помилково встановив, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи. Ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові суду не зазначено, яким саме чином вона не виконувала свої батьківські обов`язки, а також в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено. Таким чином, суд не мав достатньо допустимих доказів для встановлення її винуватості. Вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнає, вказаного адміністративного правопорушення вона не вчиняла та зі змістом протоколу не згодна.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, за результатами розгляду справи дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доведена матеріалами справи.

Однак, всупереч вказаним вище вимогам закону, судом першої інстанції не в повному обсязі були з`ясовані та перевірені всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №153486, складеного 04 серпня 2024 року інспектором СЮП ВВГ ВРЧПГ УНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Мотруком Максимом Анатолійовичем, громадянка Кашевська Ю.А. 04.08.2024 року ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого донька втікла зі свого місця проживання на 3 доби, не повідомляла свого місця перебування(а.с.1).

Згідно пояснень ОСОБА_3 від 04 серпня 2024 року, наданої о/у ВКП Вінницького РУП поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ст. лейтенанту поліції Ю. Дацюк, остання повідомила, що її донька ОСОБА_4 01 серпня 2024 року пішла з дому на прогулянку, близько 21.30 год. Мати дівчинки зателефонувала донці, щоб з`ясувати її місце знаходження, на що донька повідомила, що залишиться на ніч у подруги. Однак на наступний день дочка додому не повернулась на телефон не відповідала, в подальшому звернулась в поліцію з даного приводу. Під час спільних пошуків з працівниками поліції ОСОБА_4 2009 року народження повернулась до дому та повідомила, що перебувала у подруги в с. Сосонка, а її телефон не ловив зв`язок.

У протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) та іншу подію від 04.08.2024 року зазначено, що її дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 жертвою злочину не стала , її життю нічого не загрожує, вона повернулась додому.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах дії, бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини:

- батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (частина 1);

- батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 2);

- батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (частина 3);

- батьки зобов`язані поважати дитину (частина 4);

- передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (частина 5);

- забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини (частина 6);

- забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (частина 7).

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , міститься загальне посилання на те, що остання ухилилася від покладених на неї обов`язків по вихованню своєї доньки.

Разом з цим, у цьому протоколі не зазначено, які неправомірні діяння з боку ОСОБА_3 вказують саме на її ухилення від батьківських обов`язків (які саме дії вчинила чи не вчиняла ОСОБА_3 спрямовані на ухилення від виконання батьківських обов`язків).

Справа про адміністративне правопорушення, з урахуванням загального характеру законодавчого положення, а також профілактичної та каральної мети стягнень, є притаманною кримінальному провадженню, а отже і сам зміст складеного протоколу має відповідати вимогам для змісту обвинувального акту, зокрема, і чіткого викладу фактичних обставин та конкретності інкримінованого правопорушення.

Суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не виконав свого обов`язку по з`ясуванню обставин, які підлягають з`ясуванню.

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

За таких обставин надавати аналіз решті доводам апеляційної скарги не має правового значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин