Справа № 136/1452/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Присяжний О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Липовецького районного суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

02.08.2024 постановою Липовецького районного суду Вінницької області призначено по справі судову автотехнічну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

27.08.2024 до Липовецького районного суду Вінницької області від Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта від 23.08.2024 №2508/24-21 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи у адміністративній справі № 136/1452/24.

Враховуючи зазначене, провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання на 12.09.2024.

У судовому засіданні представником ОСОБА_1 - адвокатом Лисим О.В. подано клопотання про закриття провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтоване висновками експерта за № 2508/24-21 від 23.08.2024, а також тим, що докази, які би підтверджували факт порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортного засобу, майна та стоять у причинному зв`язку з наслідками, зокрема, п. 14.6 Правил дорожнього руху не встановлено та не знайшло свого фактичного підтвердження.

Дослідивши та вивчивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 325986 від 18.07.2024 (зі схемою місця ДТП); пояснення ОСОБА_1 від 18.07.2024; пояснення ОСОБА_2 від 18.07.2024; пояснення ОСОБА_3 від 18.07.2024; фотографії та відеозапис з місця ДТП; письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.08.2024 з долученими фотографіями з місця ДТП; письмові заперечення на невідповідність доказів представника ОСОБА_1 - адвоката Лисого О.В. від 02.08.2024; висновок експерта № 2508/24-21 від 23.08.2024, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

За змістом ч. 2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 325986 від 18.07.2024 вбачається, що 18.07.2024 о 18:36 год., в м. Липовець по вул. Травневій, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , при наближенні до АЗС «Magnum» почала здійснювати обгін автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення з даним автомобілем, який рухався попутно і повертав ліворуч на АЗС «Magnum», у результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила пункт 14.6 г ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Згідно із показами ОСОБА_1 , остання рухалась по дорозі вул. Першотравнева, в напрямку м. Вінниця (виїзд з м. Липовець), перебуваючи в стадії обгону 6-7 секунд, поза межами населеного пункту із швидкістю 60-70 км/год. Під час виконання обгону за 15-17 м., водій автомобіля «ВАЗ-2106», д.н. НОМЕР_2 , виїхав (почав зміщуватись) на її смугу руху, з метою в подальшому заїхати на прилеглу територію АЗС «Magnum». Вживши заходів до зменшення швидкості з метою уникнення зіткнення, виконуючи вимоги п. 12.3 ПДР України, уникнути зіткнення їй не вдалося.

Відповідно до показів ОСОБА_2 , водія автомобіля «ВАЗ-2106», д.н. НОМЕР_2 , останній рухався на АЗС «Magnum», переконавшись у безпеці своїх дій, увімкнув лівий покажчик повороту та зменшив швидкість до 20-30 км/год. Перед початком повороту ліворуч, вчергове переконався, що будь-яких перешкод для його здійснення не було. Здійснюючи маневр повороту ліворуч побачив як автомобіль «Шкода-Октавія» прямує прямо у нього. З метою уникнення зіткнення здійснив гальмування та поворот керма праворуч, після чого відбулось зіткнення.

У своєму висновку від 23.08.2024 № 2508/24-21 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи у адміністративній справі № 136/1452/24 експерт надаючи відповіді на поставлені перед ним судом питання прийшов до наступних висновків:

- відповідно наданим матеріалам адміністративної справи в заданій дорожній ситуації водій автомобіля "ВАЗ-2106" д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до технічних вимог п.10.1, 9.4 ПДР України;

- в заданій дорожній ситуації водій автомобіля "Шкода-Октавія" д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до технічних вимог п.12.3 ПДР України;

- в заданій дорожній ситуації можливість попередженя події ДТП у водія автомобіля "ВАЗ-2106", ОСОБА_2 , д.н. НОМЕР_2 забезпечувалась виконанням ним технічних норм вимог п.10.1 ПДР України;

- в заданій дорожній ситуації водій автомобіля "Шкода-Октавія", д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не мала технічної можливості запобігти зіткненню шляхом виконання норм вимог п.10.1 ПДР України;

- в заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля "ВАЗ-2106", ОСОБА_2 , д.н. НОМЕР_2 технічним нормам вимог п. 10.1 ПДР України знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

Згідно розділу 1 Загальні положення ПДР України визначено, що дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, умовою настання відповідальності є "порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху", тобто порушення може мати місце лише за наявності винного діяння чи бездіяльності особи.

Відповідно п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14: "суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху".

Пунктом. 14.6 г Правил дорожнього руху України заборонено обгін у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

В ході судового розгляду судом не встановлено обставин порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, зокрема, п. 14.6 г, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі Коробов проти України Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом. Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі Кобець проти України.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 19 Конституції України,органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За зазначених вище обставин, справу у провадженні слід закрити, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 124, 247 ч.1 п.1 , 283, 284, 285, 289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ