Справа № 484/1193/24
Провадження № 33/812/445/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участі в режимі відеоконференції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бабкової Ольги Сергіївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Бабкової Ольги Сергіївни на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності на протязі року не притягувався,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

30 липня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Бабкова О.С. подала апеляційну скаргу на постанову суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що застосований для огляду ОСОБА_1 алкотестер Драгер 6820 не є визначеним Наказом МВС № 33 спеціальним технічним засобом, що може використовуватися для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, зокрема щодо проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

У результаті тестування ОСОБА_1 зазначено, що воно відбувалося за температури повітря + 1, тоді як за даними Гідрометцентру о 23 годині цього дня температура повітря становила 1, 8 градусів, а на 02 годину 29 лютого 2024 року 0,3 градуси. Вказана невідповідність значно впливає на достовірність наведених у тесті даних та викликає сумніви у правильності результату тестування. Отже цей доказ неможливо вважати належним та допустимим.

Крім цього, у порушення Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, протокол був складений раніше, ніж проведене саме освідування. На це вказують протокол, у якому зазначено час складання 23 год 55 хв, відеозапис з нагрудної камер поліцейського, з якого вбачається що освідування проводиться о 23 год 58 хв 38 сек, та результат освідування, на якому зазначено, що воно проведене о 23 год 59 хв.

Також працівниками поліції не вжито заходів для надання ОСОБА_1 правової допомоги.

Посилаючись на викладене вище, захисник просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою сатті 130 КУпАП.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами

особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота та нестійку ходу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 582551 вбачається, що він складений 23 год 22 хв 28.02.2024 року про те, що, рухаючись по вул. Корабельній в районі будинку № 21 в м. Первомайську Миколаївської області, ОСОБА_1 керував т.з. «Mitsubishi Lancer», д.н. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, результат тестування склав 1,19 проміле. Від проходження огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

З огляду на досліджені докази та наведені норми права, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Довід апеляційної скарги про те, що застосований для огляду ОСОБА_1 алкотестер Драгер 6820 не є визначеним Наказом МВС № 33 спеціальним технічним засобом, що може використовуватися для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, є неспроможним з огляду на таке.

Відповідно до пункту 6 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 01 березня 2010 №33, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори "AlcoQuant 6020", "Alcotest 6510", "Alcotest 6810", "Alcotest 6820", "Alcotest 7410 Plus com", "Алконт 01".

Всі види газоаналізаторів "Drager Alcotest" зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу "Драгер 6810" працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків.

Не заслуговує на увагу і довід апеляційної скарги про недостовірність результату тестування, оскільки воно проведене за температури повітря від 1, 8 градусів до 0,3 градуси, тоді як у тесті помилково зазначено температуру + 1.

Надана апелянтом довідка Українського гідрометеорологічного центру ДСНС України містить інформацію про температуру повітря 28 лютого 2024 року о 23 годині 1,8 градуси тепла та о 02 годині 0,3 градуси тепла. Тестування ОСОБА_1 проводилося о 23 год 51 хв. У тесті зазначено температуру + 1 градус. Така температура повітря не спростовується наданою апелянтом довідкою, отже не вказує на недостовірність та неналежність доказу результату тестування.

Крім цього, відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820, що розміщений на офіційному сайті виробника, вказаний засіб вимірювальної техніки може вказувати результат з певною похибкою. Так, границі допустимої похибки під час експлуатації приладу можуть складати +-0,042 проміле в діапазоні від 0 до 0,84 проміле.

Технічними характеристиками вищевказаного приладу також передбачено похибку в залежності від температури навколишнього повітря. Зокрема: при температурі від мінус 5 до + 50 градусів Цельсія у діапазоні вимірювання від 0 до 0,84% (проміле) реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитися у межах 0,24 + 0,042 % (проміле), тобто у межах від 0,2 до 0,28 % (проміле).

Оскільки вміст алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі склав 1,19 проміле, то передбачена інструкцією похибка не вплинула на результат тестування у бік збільшення на стільки, що могла б свідчити про тверезий стан водія.

Не спростовують висновків суду і посилання апелянта на допущені працівниками поліції неточності при проведенні огляду водія на стан сп`яніння, зокрема: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він складений о 23 год 55 хв, з відеозапису з нагрудної камер поліцейського вбачається що освідування проводиться о 23 год 58 хв 38 сек, а у результат освідування час проведення вказано 23 год 59 хв.

Час проведення огляду - 23 год 58 хв 38 сек відповідає отриманню результату о 23 год 59 хв, а час складання протоколу 23 год 55 хв не є помилкою, яка могла б спростувати перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього апеляційний суд зауважує, що порушення формальностей, на які звертає увагу захисник, та які регулюють порядок складання процесуальних документів чи окремих процесуальних дій, але жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися, виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті порушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

Верховний Суд (постанова від 01 грудня 2020 року у справі № 318/292/18) зазначав, що норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим.

Натомість, закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Суд в цій справі вважає такий підхід, сформований ВС, правильним, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та/або заперечити цю інформацію.

Таким чином, названі доводи захисника не є слушними, оскільки не встановлено істотних фундаментальних порушень прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, встановлені на підставі наявних у справі доказів обставини, забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту порушення ним вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім зазначеного, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бабкової Ольги Сергіївни залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук