1Справа № 335/4416/24 3/335/1466/2024
ПОСТАНОВА
14 серпня 2024 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого згідно протоколу водієм експедитором міжнародних перевезень, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД № 904524, 04.04.2024 року о 11 год. 50 хв., в м. Запоріжжі, вул. Перемоги, 39, водій ОСОБА_1 керував ТЗ VOLVO FH д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком мед. закладу №3399 від 04.04.2024 року. Від керування ТЗ відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР, про повторність попереджений, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Рвачов О.О. у судовому засіданні у режимі ВКЗ підтримав клопотання про закриття провадження у справі, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав які викладені в клопотанні.
Керівник Вознесенівської окружної прокуратури Монін І. 21.06.2024 року подав суду заяву про позбавлення можливості забезпечення участі прокурора у розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказуючи, що наразі Конституцією України, КУпАП, Законом України «Про прокуратуру» прокуратуру не наділено повноваженнями щодо участі у справах про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.
Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає, адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливомтаких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, незважаючи на заперечення вини, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи:
- протоколом про адміністративне правопорушення Серія ААД №904524 від 04.04.2024 року. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції дотримано вимог, передбачених ст. 256 КУпАП та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735;
- рапортом заступника командира взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Мотренко О., відповідно до якого убачається, що в 11.55 год. отримано дзвінок, яким повідомили про ДТП автомобіля фура з легковим авто. Прибувавши за адресою на місці працювала ШМД та було виявлено ДТП між ТЗ Gelly CK д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 та ТЗ VOLVO FH д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. При ознайомленні ОСОБА_1 з протоклом за ст. 124 КУпАп було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, бліда шкіра обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога. Результати позитивний, тест № 3399. наркотичне сп`яніння (метадон). Складений протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП. Про повторність попереджено, від керування відсторонено шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР. Заходи фіз. впливу та спец. засоби не застосовувалися;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в якому зазначено ознаки сп`яніння: поведінка що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, бліда шкіра обличчя;
- висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради № 3399 від 04.04.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (метадон), який також підписав ОСОБА_1 , і в разі незгоди з яким, мав можливість пройти повторне медичне освідування, оскарживши вказаний висновок медичного огляду, однак цього не зробив, чим на думку суду повністю визнав як висновок так і свою вину у вчиненні вказаного правопорушення. Відповідно до п. 13-14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку;
- довідкою старшого інспектора відділу з адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП капітана поліції Пазиніч М., відповідно до якої ОСОБА_1 повторності за ч. 1 ст. 130 КУпАП немає;
- СD диском на якому зафіксовано події які мали місце 04.04.2024, а саме: факт ДТП, складання протоколу за ст. 124 КУпАП, проведення огляду в медичному закладі, складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- архівом порушень.
Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.9а ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП? встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395. Так, відповідно до розділу Х цієї Інструкції, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння. У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).
Суд не приймає до уваги доводи захисника про те, що відповідно до інструкції, результати отримані в процесі тестування з використанням тесту Wondfo є лише попереднім якісним результатом, а тому повинні бути використані більш специфічні альтернативні методи, однак таких дій під час медичного огляду ОСОБА_1 лікарем-наркологом здійснено не було; що результати огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до атка медичного огляду; що результати медичного огляду для встановлення факту вживання наркотичних засобів вважаються достовірними лише за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку, а тому в силу приписів п. 22 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 висновок, щодо результатів медичного огляду проведеного 04.04.2024 року відносно ОСОБА_1 є недійсним.
Крім того, вивчаючи Декларацію про відповідність №1 від 18.08.2021 року та Сертифікат аналізу від 22.09.2021, захисник вважає, що вони видані ТОВ «ЕКСДІА ПЛЮС», однак матеріали справи не містять жодного сертифікату, виданого МОЗ України, що в силу приписів п. 9 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735, вказує на недійсність висновку, щодо результатів медичного огляду проведеного 04.04.2024 року відносно ОСОБА_1 , а відтак вбачається, що у справі № 335/4416/24 відсутні жодні правові підстави для притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний судом, як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому, в силу допущених порушень, а саме того, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б беззаперечно доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисник вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до положень п. 15 Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, остаточний діагноз встановлюється лікарем не лише на підставі лабораторних досліджень.
Як вбачається із листа КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 23.04.2024 року який захисником був долучений до клопотання про закриття провадження у справі, адміністрація закладу надала останньому копії запитуваємих документів, на які захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і посилається у поданому клопотанні, а саме: акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 04.04.2024 №3399; результати імухнохроматичного дослідження від 04.04.2024 року №1718; результати аналізу токсикологічних досліджень від 08.04.2024 року №61-63, 1217 (підтверджуюче дослідження); декларації про відповідність №1 від 18.08.2021 року ІХА-тестів «Wondfo» на виявлення 10 наркотиків; інструкції з використання комбінованого тесту на наркотики «Wondfo».
Суд зазначає, що застосування тесту Wondfo при огляді ОСОБА_1 не було єдиним методом визначення стану наркотичного сп`яніння, як вказує захисник зазначеного в акті огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.04.2024 року за №3399 цей тест був використаний у якості технічного засобу.
Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського під час огляду ОСОБА_1 внаслідок застосування тесту Wondfo було якісно визначено наявність в ОСОБА_1 сечі наркотичної речовини, лікарем було надано захиснику ОСОБА_1 і результати імухнохроматичного дослідження від 04.04.2024 року «1718, а також результати аналізу токсикологічних досліджень від 08.04.2024 року №61-63, 1217 (підтверджуюче дослідження) і декларації про відповідність №1 від 18.08.2021 року ІХА-тестів «Wondfo» на виявлення 10 наркотиків;
Із відеозапису вбачається, що при огляді ОСОБА_1 лікарем, окрім застосування вказаного тесту, були задіяні й інші форми і методи діагностики: огляд зовнішнього виду, оцінка поведінки, стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості, мовна здатність, вегетативно-судинні реакції, які в сукупності дали лікареві підстави для висновку про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння. В медичному закладі лікар при першій спробі ОСОБА_1 здачі сечі повідомляє, що її не вистає. Запропоновано вживати воду (чай кофе). Після другої спроби здачі сечі ОСОБА_1 , аналіз мав необхідну кількість для визначення або спростування ознак будь якого сп`яніння. Після проведення тесту лікар повідомив ОСОБА_1 що він перебуває в наркотичному сп`яніння (метадон). Після оголошення лікарем складено також медичний висновок. При оформленні результатів, та на запитання лікаря «Як він довго вже вживає метадон) ОСОБА_1 повідомляє «Ну як таке можливо». Лікарем роз`яснено детально та показані аналізи (смужки які відображали наявність заборонених речовин), запропоновано порахувати дужки які видні на тесті, роз`яснено порядок зберігання його сечі у разі його незгоди. Водночас, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.04.2024 року №3399 з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, та дії працівників медичного закладу у встановленому законом порядку не оспорював.
Інші доводи захисника також не впливають на висновки суду щодо перебування в стані наркотичного сп`яніння.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.
Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлено. Доводи захисника щодо відсутності належних і допустимих доказів, які б беззаперечно доводили б винуватість ОСОБА_1 розцінюються судом як бажання останнього уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Таким чином, вищевказані докази в своїй сукупності суд знаходить належними та допустимими, такими, що доповнюють один одного, підстав не довіряти як поліцейським, які виявили ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , так і лікарю, який проводив медичний огляд ОСОБА_1 із застосуванням тесту Wondfo, у суду немає, медичний висновок не викликає сумнівів у його достовірності, в той час як доводи захисника щодо відсутності належних та допустимих доказів суд вважає такими, що повністю спростовуються матеріалами справи.
Отже, досліджені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.9а ПДР України.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.
Оскільки, адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на строк один рік.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, ступень тяжкості вчиненого правопорушення яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в сумі 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.
Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10-ти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.О. Макаров