Єдиний унікальний № 371/1270/24
Номер провадження № 3/371/674/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2024 р. м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Кириленко М.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студент Маслівського аграрного технікуму, ідентифікаційний НОМЕР_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Миронівського районного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.130 КупАП єдиний унікальний номер 371/1270/24 провадження 3/371/674/24, ч. 2 ст. 126 КУпАП єдиний унікальний номер 371/1271/24, провадження № 3/371/675/24, ст. 124 КУпАП єдиний унікальний номер 371/1272/24, провадження № 3/371/676/24 та ст. 122-4 КУпАП єдиний унікальний номер 371/1273/24, провадження № 3/371/677/24.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, суд вважає, за необхідне об`єднати зазначені вище адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП в одне провадження, присвоївши єдиний номер 371/1270/24 та номер провадження 3/371/674/24.

Згідно протоколу ААД №484818 29.08.2024 року о 22-00 год. в с. Шандра вул. Севастопольська ОСОБА_1 керував двоколісним механічним транспортним засобом MUSSTANG MT-2008 д.н.з. НОМЕР_2 та був причетний до дорожньої транспортної пригоди та вживав алкогольні напої після ДТП. Огляд проводився на стан алкогольного сп`яніння на прилад Газоаналізатор Драгер 6810. Показник приладу 0,57%. Чим порушив вимоги п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КпАП України.

Згідно протоколу ААД №484819 29.08.2024 року о 22-00 год. в с. Шандра вул. Севастопольська ОСОБА_1 керував двоколісним механічним транспортним засобом MUSSTANG MT-2008 д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керування даним транспортним засобом. Чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КпАП України

Згідно протоколу ААД №484809 29.08.2024 року о 22-00 год. в с. Шандра вул. Севастопольська ОСОБА_1 , який не має права керування будь яким транспортним засобом, керував двоколісним механічним транспортним засобом MUSSTANG MT-2008 д.н.з. НОМЕР_2 та не був уважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, недотримався безпечної швидкості у межах дозволеного, та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , в результаті чого транспортному засобу було завдано пошкоджень, а саме власнику завдано матеріальних збитків. Чим порушив вимоги п. 23.3, 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КпАП України.

Згідно протоколу ААД №484810 29.08.2024 року о 22-00 год. в с. Шандра вул. Севастопольська ОСОБА_1 , керуючи двоколісним механічним транспортним засобом MUSSTANG MT-2008 д.н.з. НОМЕР_2 та здійснив ДТП, а саме наїзд на пішохода ОСОБА_2 після чого залишив місце ДТП. Чим порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КпАП України

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав у повному обсязі з протоколами згідний. Поросив об`єднати матеріали справ в одне провадження та розстрочити суму штрафу .

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог п. 2.1а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії

Диспозицією ч. 2 ст.126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за дії, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункт 2.10а ПДР передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з ст.122-4 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто, за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.10 є Правил дорожнього руху передбачено, що водій до проведення медичного огляду зобов`язаний не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Диспозиція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає настання відповідальності за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №484818 від 30 серпня 2024 року, серії ААД №484809 від 30 серпня 2024 року, серії ААД №484810 від 30 серпня 2024 року, серії ААД №484819 від 30 серпня 2024 року, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 29 серпня 2024 року; схемою місця ДТП від 29 серпня 2024 року, чек приладу газоаналізатор Драгер 6810 з результатом 0,57%, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобів , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 серпня 2024 року, рапорт від 29.08.2024 року, а також DVD-R диском на якому наявний відеозапис події, яка мала місце 29 серпня 2024 року.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не вбачаються.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, які відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, який не одноразово притягався до адміністративної відповідальності, вчинив одразу декілька адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно з інформацією, яка зазначена в довідці від 30 серпня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Враховуючи дані обставини, суддя вважає, що до ОСОБА_1 не може бути застосовано такий вид адміністративного додаткового стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, вважаю, що на ОСОБА_4 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, а тому, приймаючи до уваги дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 4 ст. 130 КУпАП штрафу, що становить 34 000 гривень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

На підставі ст.40-1КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір у визначеному законом розмірі.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

У відповідності дост.304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно ч.2ст.301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 щодо якого відсутні відомості про його дохід, а також розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та якій в свою чергу є достатньо великим в порівнянні встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, у зв`язку з чим приходить до висновку, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34000,00 грн. одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, тому суд на підставі ч. 2 ст. 301 КУпАП, приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає до задоволення та вважає за можливе розстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати рівними частинами строком на десять місяців.

Згідно ст.303 КУпАП уразі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Керуючись: ст.33Закону України "Про виконавче провадження", ст. 40-1, 283-285, 301, 304, КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали по справам № 371/1270/24 (провадження 3/371/674/24), № 371/1271/24 (провадження № 3/371/675/24) № 371/1272/24(провадження № 3/371/676/24) № 371/1273/24 (провадження № 3/371/677/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та присвоїти єдиний номер справи № 371/1270/24 (провадження № 3/371/674/24).

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф підлягає сплаті за реквізитами: рахунок отримувача: UA0010001; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300; код класифікації доходів бюджету 21081300.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплату суми штрафу у розмірі 34 000,00 гривень, строком на 10 (десять) місяців з сплатою штрафу щомісячно, протягом десяти місяців рівними частинами по 3400,00 (три тисячі чотириста гривень) гривень, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Постанова в частині розстрочення суми штрафу оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень. Судовий збір перераховувати на номер ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, номер рахунку UА0026001, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.

Суддя М.О.Кириленко