Справа № 291/1668/23
Провадження №3/291/59/24
ПОСТАНОВА

іменем України

05 вересня 2024 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Гарбарук І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №263398 від 25.11.2023 вказано, що 25.11.2023 о 07:21 год у смт Ружин по вул. Київська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій порушив вимоги п. 2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду особи поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, який долучений до матеріалів справи, і про який зазначено у самому протоколі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, його представник подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення з мотивів, викладених у клопотанні.

Працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 до суду не з`явився, причина неявки переведення в стрілецький батальйон.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , лікар (фельдшер), пояснила, що ідучи в судове засідання, у Журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оглянула запис за 25.11.2023, оскільки не пам`ятає подій того дня, де було вказано «водій ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, 0,62 проміле». На запитання представника ОСОБА_1 щодо дати та номеру наказу, яким вона керувалася, відмовляючи взяти кров, свідок сказала, що уже не пам`ятає. Зауважила, що забір крові вони здійснюють лише у випадку ДТП та, коли особа перебуває в непритомному стані. Вказала, що вони не досліджують іншого біологічного середовища.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Так, відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У п.п. 8-13 Інструкції вказано, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Згідно п. 15 розділу ІІІ Інструкції проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів відбувається після проведення безпосереднього огляду та лабораторних досліджень, на підставі яких встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №263398 від 25.11.2023 вказано, що 25.11.2023 о 07:21 год у смт Ружин по вул.. Київська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився (а.с. 1).

В той же час, в матеріалах справи наявний чек про тестування на алкоголь, відповідно до якого, при обстеженні приладом «Драгер», у ОСОБА_1 25.11.2023 о 07:27 год був встановлений результат 0,64 проміле, з яким не погодився водій, через що був доставлений для проходження медичного огляду у медичному закладі (а.с. 3).

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.11.2023 (07:26 год) вказано - «результати огляду на стан сп`яніння 0,64 проміле, позитивний» (а.с. 4).

У комунальному некомерційному підприємстві «Ружинська центральна лікарня» ОСОБА_1 був оглянутий лікарем 25.11.2023 о 07:50 год. Застосування технічного приладу «Драгер» показало 0,62 проміле (а.с. 7).

Медичний огляд водія у лікарні відбувався під повну відеофіксацію, де при освітленні добре видно обличчя водія, чутно як він розмовляє та на вимогу лікаря виконує рухи.

Водій ОСОБА_1 категорично заперечував вживання ним алкоголю саме в день зупинки, вказує, що ввечері пив енергетик, просив взяти у нього кров, на що лікар відмовив, мотивуючи тим, що вони не мають права брати кров, вказав на необхідність їхати до м. Бердичева.

З наявних у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що водій ОСОБА_1 заявляв перед поліцейськими клопотання надати йому можливість здати аналіз крові на вміст алкоголю. Проте, вказане клопотання взагалі не було розглянуто по суті.

В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд до іншого медичного закладу.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №263398 від 25.11.2023 зазначено про порушення водієм п. 2.9 ПДР та вказано, що водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Однак, з матеріалів справи вбачається, зокрема, з чеку про тестування на алкоголь приладом «Драгер», акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновку КНП «Ружинська центральна лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Таке формулювання суті адміністративного правопорушення створює умови для двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення, та не дає можливості правильно визначити об`єктивну сторону правопорушення, за яке особа притягується до адміністративної відповідальності.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння» (п. 2.9 а Правил дорожнього руху України) або «відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння» (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Наведене свідчить, що відповідно до зазначених вище норм законодавства, інспектором поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП з порушенням, не з`ясовано всі обставини справи, для об`єктивного її розгляду, а відтак в матеріалах адміністративної справи наявні суперечливі дані, а тому наведене позбавляє суд під час розгляду справи прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

У справі «Малофєєва проти росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ст.247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суду Житомирської області.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області І.М. Гарбарук