Справа № 305/3189/24>
Номер провадження 3/305/2204/24>
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 м. Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ластовичак Віктор Юрійович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Рахівського районного суду 11.09.2024 надійшли матеріали про адміністративні правопорушення, складені відділом прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме протоколи від 29.07.2024 серії ЗхРУ № 024823 та від 30.07.2024 серії ЗхРУ № 024804 про адміністративні правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, відповідно.

Як вбачається із зазначених протоколів, 29.07.2024 о 8:30 год прикордонним нарядом «Секрет» в межах прикордонної смуги на напрямку прикордонного знаку № 404, на відстані близько 50 м до державного кордону (територія Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано ОСОБА_1 спільно із ОСОБА_2 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України у складі групи осіб, чим порушив вимоги статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

Крім того, 30.07.2024 о 3:05 год у адміністративній будівлі відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) в межах контрольованого прикордонного району, перебуваючи у статусі затриманої особи за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 в приміщенні відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснював відеофіксацію військовослужбовців Держприкордонслужби під час виконання ними службових обов`язків на особистий мобільний телефон, при цьому використовував грубу нецензурну лайку на адресу військовослужбовців Держприкордонслужби, неодноразово повторювану законну вимогу старшого сержанта ОСОБА_4 припинити протиправні дії відкрито із застосуванням лайки відмовився виконувати, чим здійснив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця ДПСУ під час безпосереднього виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із охороною державного кордону України у складі групи осіб та порушив вимоги ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання смс-повідомлення про виклик до суду на номер телефону, при цьому у матеріалах справи міститься письмова заява, в якій у разі відсутності просить справу розглянути без його участі.

Разом з тим, до суду надійшли заяви ОСОБА_1 , подані в електронній формі, у яких просить розглянути справи без його участі та закрити їх на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, мотивуючи це тим, що у матеріалах відсутні докази на підтвердження його винуватості, а самі протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані належними доказами, так як за своєю природою не є самостійними беззаперечними доказами.

Також ствердив, що з протоколами він не ознайомлений, їх не підписував, на даний час є військовослужбовцем та перебуває на лікуванні.

Враховуючи, що ч. 2 ст. 268 КУпАП у даному випадку не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а строки розгляду є обмеженими, суддя розглядає справу у відсутності такої особи, оскільки її можливо вирішити за наявними доказами.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання від 02.07.2024, довідкою про виникнення обстановки та доданою схемою, з яких вбачається, що був затриманий у складі групи з двох осіб на відстані 50 м до державного кордону, копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Також, у власноручно написаних поясненнях, наявних у матеріалах справи, ствердив, що намагався незаконно перетнути кордон з Румунією.

Вина за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП окрім протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується додатково рапортом начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_5 , у якому стверджено обставини правопорушення, світлиною ОСОБА_1 із телефоном у руках.

Аналізуючи відомості, наведені ОСОБА_1 у зверненнях до суду, суддя констатує, що вони не містять даних (тверджень) про невчинення правопорушень, які йому інкримінуються, а лише посилання на неналежність доказів, із чим погодитись суддя не може.

ОСОБА_1 був затриманий у складі групи осіб у безпосередній близькості (50 метрів) до державного кордону при обставинах, що однозначно дають можливість стверджувати про спробу перетину державного кордону України (гірська місцевість, віддаленість від доріг, населених пунктів, туристичних маршрутів, наявність при собі паспорта громадянина України для виїзду за кордон), не надав пояснень свого знаходження в указаному місці.

Що стосується тверджень про неознайомлення та непідписання ОСОБА_1 складених стосовно нього протоколів, то суддя зазначає, що протокол за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП містить підпис, візуально схожий на підпис ОСОБА_1 , а від підписання іншого він відмовився, що стверджено підписами 2 свідків ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ).

Таким чином, суддя вважає заяви ОСОБА_1 обраним способом захисту та намаганням уникнути відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, тобто спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинена групою осіб, а також ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, тобто злісна непокора законному розпорядженню працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчинена групою осіб.

Обставин, які б обтяжували та пом`якшували відповідальність особи, стосовно якої складено протоколи, не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого та особу правопорушника, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При цьому суддя бере до уваги, що з урахуванням практики ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення є «кримінальним», питання щодо об`єднання справ КУпАП не врегульовано, тому застосовує аналогію закону та використовує норми, визначені у ст.ст. 217, 334 КПК України щодо об`єднання в одне провадження справ, де одна особа «підозрюється» у вчиненні кількох правопорушень.

Оскільки дані справи стосуються однієї і тієї ж особи та одночасно розглядаються одним і тим же органом, такі слід об`єднати в одне провадження, на підставі п. 6 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019, присвоївши справі єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає звільненню від сплати судового збору у зв`язку з ухваленням постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 33, 36, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Справи про адміністративні правопорушення за № 305/3189/24 та № 305/3190/24 стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 та ч. 2 ст. 185-10 КУпАП об`єднати в одне провадження під єдиним унікальним номером № 305/3189/24, провадження № 3/305/2204/24.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 307, ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений ним не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рахівський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК