Справа № 243/6778/24
Провадження № 3/243/3670/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 вересня 2024 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Фалін І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з ВЧ НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_3 ( радіотелефоніст, старший солдат), місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом № 120 від 21.08.2024, 20.08.2024 особовому складу військової частини НОМЕР_1 , в тому числі старшому солдату ОСОБА_1 було доведено ряд обов`язків, до яких останній приступив. Цього ж дня, близько о 15-00 год. на відкритій ділянки місцевості поблизу м. Слов`янськ Донецької області, після проведення інструктажу з техніки безпеки, на позиціях, що були визначені наказом командира ВЧ НОМЕР_1 для проведення інженерних робіт, старший солдат ОСОБА_1 , маючи можливість приступити до виконання поставленого завдання, в порушення вказаних вимог Статуту відмовився виконувати законний усний наказ командира військової частини, не виконав поставлену задачу, не приступив до облаштування інженерно-фортифікаційних споруд та покинув визначені позиції, що могло призвести до суспільно-небезпечних наслідків, створило умови та причини не виконання поставлених бойових завдань в районі виконання бойових завдань іншими військовослужбовцями підрозділу, під час дії правового режиму воєнного стану в країні, чим міг підірвати бойову готовність та боєздатність підрозділу, погіршити морально-психологічний стан особового складу та завдати шкоди авторитету керівної ланки військової частини НОМЕР_1 , що, в свою чергу, могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 172 -10 КУпАП.

ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься заява ОСОБА_1 , який просив розглядати справу без його участі. Крім цього у вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_1 свою провину визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законності.

Питання адміністративної відповідальності військовослужбовців Збройних Сил України регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Кодекс України про адміністративні правопорушення містить норму про адміністративну відповідальність військовослужбовців за правопорушення на загальних підставах та норму, яка відсилає до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.172-10 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира.

Єдиною фактичною підставою притягнення військовослужбовців до адміністративної відповідальності є вчинення ними адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона даного адміністративного військового правопорушення проявляється у суспільно небезпечних та шкідливих протиправних діях чи бездіяльності військовослужбовців. При цьому ці дії чи бездіяльність посягають на врегульовані законодавцем суспільні відносини в частині проходження військовослужбовцем військової служби. Також ці протиправні дії чи бездіяльність є суспільно-небезпечними та шкідливими за наслідками.

Статтями 11,13, 16, 49 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними законами, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Порядок віддання й виконання наказів передбачено статтями 35-38 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Так, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Командир відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові, який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові, а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

В судовому засіданні були досліджені протокол про адміністративне правопорушення № 120 від 21.08.2024 та додані до нього матеріали, а саме:

протокол № 120 від 21.08.2024, відповідно до якого 20.08.2024 особовому складу військової частини НОМЕР_1 , в тому числі старшому солдату ОСОБА_1 було доведено ряд обов`язків, до яких останній приступив. Цього ж дня, близько о 15-00 год. на відкритій ділянки місцевості поблизу АДРЕСА_2 , після проведення інструктажу з техніки безпеки, на позиціях, що були визначені наказом командира ВЧ НОМЕР_1 для проведення інженерних робіт, старший солдат ОСОБА_1 , маючи можливість приступити до виконання поставленого завдання, в порушення вказаних вимог Статуту відмовився виконувати законний усний наказ командира військової частини, не виконав поставлену задачу, не приступив до облаштування інженерно-фортифікаційних споруд та покинув визначені позиції, що могло призвести до суспільно-небезпечних наслідків, створило умови та причини не виконання поставлених бойових завдань в районі виконання бойових завдань іншими військовослужбовцями підрозділу, під час дії правового режиму воєнного стану в країні, чим міг підірвати бойову готовність та боєздатність підрозділу, погіршити морально-психологічний стан особового складу та завдати шкоди авторитету керівної ланки військової частини НОМЕР_1 , що, в свою чергу, могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони;

письмовими поясненнями лейтенанта ОСОБА_2 заступника командира 2 роти спеціального призначення від 21.08.2024, відповідно до яких останній зазначив, що 20.08.2024 близько о 15-00 год. на відкритій ділянки місцевості поблизу АДРЕСА_2 , ним був доведений усний наказ командира ВЧ НОМЕР_1 про висування на позиції, для облаштування інженерно-фортифікаційних споруд наступним військовослужбовцям: радіотелефоністу відділення управління командира батареї НОМЕР_4 мінометної батареї ВЧ НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_1 , командиру міномета 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї ВЧ НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_3 , водію 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї ВЧ НОМЕР_1 сержанту ОСОБА_4 Наказ командира ВЧ НОМЕР_1 був законний, доведений до особового складу, в тому числі до старшого солдата ОСОБА_1 , старшого солдата ОСОБА_3 , сержанта ОСОБА_4 усно, сформульований чітко, і не мав подвійного тлумачення. Проте, старший солдат ОСОБА_1 , старший солдат ОСОБА_3 , сержант ОСОБА_4 , зрозумівши доведений до них наказ командира, після проведення інструктажу з техніки безпеки маючи можливість приступити до виконання поставленого завдання, в порушення вказаних вимог Статуту відмовився виконувати законний усний наказ командира військової частини, не виконав поставлену задачу, не приступив до облаштування інженерно-фортифікаційних споруд та покинув визначені позиції;

письмовими поясненнями сержанта ОСОБА_5 навідника оператора 2 роти спеціального призначення ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до яких останній зазначив, що 20.08.2024 близько о 15-00 год. на відкритій ділянки місцевості поблизу АДРЕСА_2 , в його присутності заступник командира 2 роти спеціального призначення лейтенантом ОСОБА_2 довів усний наказ командира ВЧ НОМЕР_1 про висування на позиції, для облаштування інженерно-фортифікаційних споруд наступним військовослужбовцям: радіотелефоністу відділення управління командира батареї НОМЕР_4 мінометної батареї ВЧ НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_1 , командиру міномета 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї ВЧ НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_3 , водію 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї ВЧ НОМЕР_1 сержанту ОСОБА_4 Наказ командира ВЧ НОМЕР_1 був законний, доведений до особового складу, в тому числі до старшого солдата ОСОБА_1 , старшого солдата ОСОБА_3 , сержанта ОСОБА_4 усно, сформульований чітко, і не мав подвійного тлумачення. Проте, старший солдат ОСОБА_1 , старший солдат ОСОБА_3 , сержант ОСОБА_4 , зрозумівши доведений до них наказ командира, після проведення інструктажу з техніки безпеки маючи можливість приступити до виконання поставленого завдання, в порушення вказаних вимог Статуту відмовився виконувати законний усний наказ командира військової частини, не виконав поставлену задачу, не приступив до облаштування інженерно-фортифікаційних споруд та покинув визначені позиції;

військовим квитком серії НОМЕР_5 та витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 7 від 24.05.2022, № 175 від 20.06.2024, яким підтверджується перебування ОСОБА_1 на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 .

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суддя, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом повністю доведена у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги ст.ст.23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція частини першої ст. 172-10КУпАПпередбачає покарання у вигляді накладення штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, вважає за можливе застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1ст. 172-10 КУпАП.

На підставі п. 12 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», правопорушник звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22, 172-10 ч. 1, 213, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, який перерахувати на номер рахунку (IBAN) UA0005658; отримувач - Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/21081100; ; банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 21081100; найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області Іван Юрійович Фалін