ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційні скарги особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Дорошенка Сергія Миколайовича на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Ільїна А.М.,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 листопада 2023 року о 12 год. 53 хв. в м. Дніпро по вул. Робоча біля буд. 67 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Niva, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з порушенням ПДР, перебував в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager 6820, результат 1,82‰, чим порушив вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху.

В апеляціях:

- особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не погоджуючись з вказаним рішенням подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, що є наслідком необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності. На думку апелянта, постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що не керував транспортним засобом, був пішоходом, пішки направлявся додому. Вказує, що дані про автомобіль були записані до протоколу зі слів свідка.

Вказує, що з відеозапису вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення був складений на пішохода, а не на водія.

Свідок ОСОБА_2 не був безпосередньо допитаний у судовому засіданні, а тому його письмові пояснення не можуть бути доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу.

- адвокат Дорошенко С.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не погоджуючись з вказаним рішенням подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Зазначив, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 , чим порушено право останнього на справедливий суд.

Вказує, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 насміхались над ним, здійснювали психологічне насильство. Внаслідок цих дій ОСОБА_1 було завдано істотну моральну шкоду. Зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до ДБР зі скаргою на ії працівників поліції.

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Ільїн А.М. підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо порушення місцевим судом права ОСОБА_1 на захист під час судового розгляду справи, суд апеляційної інстанції находить їх слушними виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того, згідно з приписами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Між тим вказаних вимог закону місцевим судом не дотримано з огляду на наступне.

Аналіз наведених вище правових положень статей 268, 277-2 КУпАП дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

З цього приводу свою правову позицію, у постанові від 30 січня 2020 року (справа №482/9/17, адміністративне провадження №К/9901/38702/18), висловив КАС ВС, зазначивши, що обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення, та такий висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

Також Суд зазначив, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Разом з цим Суд зазначив, що, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Натомість у матеріалах справи, що розглядаються, немає доказів, які б свідчили про ухилення правопорушника ОСОБА_1 від отримання судового повідомлення. Навпаки, матеріали справи свідчать про недотримання судом першої інстанції вимог закону щодо належного і своєчасного його повідомлення про дату та час судового розгляду справи. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська вони надійшли з Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області 27.02.2024 року, та у той же день згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями було визначено головуючого суддю Книш А.В. Згідно судової повістки-повідомлення про судове засідання в справі про адміністративне правопорушення від 29.02.2024 ОСОБА_1 повідомлявся про те, що судове засідання у справі відносно нього відбудеться 13.03.2024 року об 11-00 годині. Згідно судової повістки-повідомлення про судове засідання в справі про адміністративне правопорушення від 14.03.2024 ОСОБА_1 повідомлявся про те, що судове засідання у справі відносно нього відбудеться 03.04.2024 року об 11-00 годині.

Однак матеріали справи не містять підтверджень щодо належного вручення адресату судового повідомлення про виклик до суду. Отже місцевий суд під час судового розгляду справи не переконався у належному повідомленні особи, що притягається до адміністративної відповідальності про дату та час судового засідання, та у своєму рішенні не навів відповідних аргументів щодо можливості розгляду справи за його відсутності.

Таким чином наведене свідчить про недотримання місцевим судом вимог процесуального закону щодо своєчасного та належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про дату та час судового розгляду справи, а отже про порушення його права на захист, передбачене ст. 268 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Стаття 17 Закону України №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Положеннями пп. c) п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий суд, у тому числі шляхом захисту себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

У свою чергу стаття 59 Конституції України закріплює, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції порушено встановлених конституційних та гарантованих конвенційних прав ОСОБА_1 на захист від адміністративного переслідування державними органами, а отже порушено гарантоване йому право на справедливий суд, у зв`язку з чим постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Також апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги сторони захисту щодо недоведеності належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 052292 від 22.11.2023; рапорт співробітника поліції від 22 листопада 2023 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 позитивний 1,82‰; тест на алкоголь від 22 листопада 2023 року, складений о 14 год. 33 хв., з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат якого показав 1,82‰; письмові пояснення ОСОБА_2 , який підтвердив, що 22 листопада 2023 року близько 12 год. 40 хв. біля магазину «Варус» за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 77, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шевроле Ніва, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та створював аварійну обстановку; відеозапис.

З такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази не можуть беззаперечно свідчити про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Допитаний в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пояснив суду, що 22 листопада 2023 року взагалі не керував транспортним засобом, йшов додому, коли був зупинений працівниками поліції. Зазначив, що автомобіль Шевроле Нива, д.н.з. НОМЕР_1 йому взагалі невідомий. Має у користуванні автомобіль Тойота, який належить його сину, а на автомобілі Лексус їздить його дружина. При собі він не мав ані свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, ані ключів від нього. Дані вказаного автомобіля були записані працівниками поліції у протокол зі слів свідка. Вказав, що зі свідком у нього виник конфлікт на ґрунті політичних розбіжностей. Зазначив, що працівники поліції затримали його та тримали близько 3 годин, був без окулярів, тому підписував документи та не бачив, що саме він підписує. Коли працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального засобу він погодився, при цьому пояснив працівникам поліції, що дійсно випив коньяк, однак за кермо у цей день не сідав.

Для перевірки доводів апеляційної скарги та наданих пояснень ОСОБА_1 апеляційним судом в ході розгляду були досліджені наступні докази, долучені до матеріалів адміністративної справи працівниками поліції:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №052292 складений 23.11.2023 року, відповідно до якого 22 листопада 2023 року о 12 год. 53 хв. в м. Дніпро по вул. Робоча біля буд. 67 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Niva, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з порушенням ПДР, перебував в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager 6820, результат 1,82‰, чим порушив вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху;

- результат огляду за допомогою Драгеру ;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, результат 1,82‰,;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_2 ;

- рапорт працівника поліції;

- 2 оптичні носії, на які скопійовано відеофіксацію подій зафіксованих відеозаписом нагрудною відеокамерою працівника патрульної поліції, якими було оформлено протокол про адміністративне правопорушення.

Переглядом вищевказаних відеозаписів встановлено, що на першому диску відеозапис починається з того, що працівники поліції направляються на службовому автомобілі на виклик свідка ОСОБА_2 . В ході спілкування зі свідком, останній вказує на чоловіка, який направляється по вулиці, як на особу, яка створила йому аварійну ситуацію. Працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , представились та запропонували йому надати свої документи. Далі на відео зафіксовано словесний конфлікт між ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_2 з приводу розбіжностей на політичну тему. На запитання працівників поліції ОСОБА_1 повідомив, що він випив коньяк та направляється додому. В цей день не керував транспортним засобом. Автомобіль Шевроле Нива йому не відомий, він має автомобіль Лексус, який користується його дружина, а він сам користується автомобілем Тойота, який належить його сину. Відеозапис продовжується вже біля магазину Варус, де працівники поліції зазначають, що зараз буде переглянуто камери зовнішнього спостереження, які встановлені на фасаді магазину Варус. Під час очікування, між ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_2 продовжується конфлікт з приводу розбіжностей на політичну тему, звучать взаємні образи.

На другому диску зафіксовані події з іншої бодікамери другого працівника поліції, який переглядає камери зовнішнього спостереження. Надалі зафіксовано пояснення свідка ОСОБА_2 , який пояснює, що автомобіль Шевроле Нива створив йому аварійну ситуацію, та після зупинки він його переслідував. Надалі він зазначив, що втратив автомобіль з поля зору, а потім біля магазину АТБ побачив ОСОБА_1 . Вважав, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля Шевроле Нива. Далі відеозапис переривається та продовжується вже з моменту прибуття іншого патрульного екіпажу. ОСОБА_1 пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, на що останній погоджується. ОСОБА_1 пояснює, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він випив коньяк коли направлявся додому. Зазначив повторно, що не керував в цей день транспортним засобом.

З метою перевірки наданих в суді апеляційної інстанції пояснень ОСОБА_1 , до суду апеляційної інстанції були викликані працівники поліції.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , пояснив, що є інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області, під час несення служби 22.11.2023 року на службовий планшет надійшов виклик про порушення ПДР. Заявник ОСОБА_2 повідомив, що біля магазину Варус у м.Дніпрі, по вул. Робоча, 67, транспортний засіб Шевроле Нива д.н.з. НОМЕР_1 , порушив ПДР, створив аварійну ситуацію. В ході конфлікту водій ОСОБА_4 зупинився, вийшов за керма та почав погрожувати заявнику фізичною розправою. ОСОБА_2 помітив, що водій ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Заявник почав переслідувати вказаний транспортний засіб, після чого повідомив на лінію 102. Зв`язавшись по телефону із заявником, було встановлено місце знаходження заявника та невідомого водія. Заявник повідомив, що водій транспортного засобу ОСОБА_4 припаркував автомобіль у дворах по вул. Робочій, та покинув місце подій. Свідок ОСОБА_3 зазначив, що ними було зупинено чоловіка, який за описом ОСОБА_2 був схожий на водія ОСОБА_4 . Під час спілкування, було встановлено особу чоловіка, ним виявився ОСОБА_1 , ними було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Зазначив, що вони прослідували до магазину Варус, щоб перевірити камери зовнішнього спостереження. Після перевірки ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, останній погодився. Результат тестування 1,82 %проміле. Вказав, що ним було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на водія ОСОБА_1 ..

На запитання суду свідок пояснив, що ОСОБА_1 заперечував свою причетність до керування автомобілем Шевроле Нива. Продовжував конфлікт із заявником.

Зазначив, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, причини зупинки, порядок та наслідки проходження огляду. Заперечень останній не виказував.

На запитання суду, свідок ОСОБА_3 не зміг пояснити з яких причин він з напарником не взяли до уваги доводи ОСОБА_1 про його непричетність до керування автомобіля Шевроле Нива.

Також в суді апеляційної інстанції було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що є інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області. під час несення служби 22.11.2023 року на службовий планшет надійшов виклик про порушення ПДР. Заявник ОСОБА_2 повідомив, що біля магазину Варус у м.Дніпрі, по вул. Робоча, 67, транспортний засіб Шевроле Нива д.н.з. НОМЕР_1 , порушив ПДР, створив аварійну ситуацію. В ході конфлікту водій ОСОБА_4 зупинився, вийшов за керма та почав погрожувати заявнику фізичною розправою. ОСОБА_2 помітив, що водій ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Заявник почав переслідувати вказаний транспортний засіб, після чого повідомив на лінію 102. Зв`язавшись по телефону із заявником, було встановлено місце знаходження заявника та невідомого водія. Заявник повідомив, що водій транспортного засобу ОСОБА_4 припаркував автомобіль у дворах по вул. Робочій, та покинув місце подій. Свідок зазначив, що ними було зупинено чоловіка, який за описом ОСОБА_2 був схожий на водія ОСОБА_4 . Під час спілкування, було встановлено особу чоловіка, ним виявився ОСОБА_1 , ними було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Зазначив, що вони прослідували до магазину Варус, щоб перевірити камери зовнішнього спостереження. Після перевірки ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, останній погодився. Результат тестування 1,82 %проміле. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після складення документів, водій ОСОБА_1 самостійно прослідував за місцем свого мешкання. Документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом не видавалась.

На запитання суду, свідок ОСОБА_5 не зміг пояснити з яких причин він з напарником не взяли до уваги доводи ОСОБА_1 про його непричетність до керування автомобіля Шевроле Нива. Також свідок не зміг пояснити, чому вони не перевірили документи на транспортний засіб Шевроле Нива та не встановили кому належить вказаний автомобіль.

Таким чином аналіз вказаних доказів дає підстави стверджувати про недотримання поліцейськими вимог нормативних документів, які регламентують порядок виявлення та фіксації відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, ґрунтуються на даних протоколу про адміністративне правопорушення, рапорті та письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 . Безпосередньо свідок у судовому засіданні допитаний не був.

Суд першої інстанції формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та наявні в матеріалах справи пояснення свідка, проте залишив поза увагою питання щодо дотримання поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вимог ст. 266 КУпАП, та вимоги ст. 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення - процесуальний документ, який є підставою для розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення. Протокол є підставою для складання постанови. При оскарженні постанови протокол необхідний для того, щоб відновити обставини вчиненого правопорушення, цей документ є одним з найважливіших доказів по справі.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими не було перевірено належність автомобіля Chevrolet Niva, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

Відтак протокол був складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, а тому є недопустимим доказом та не може бути взято до уваги при встановленні наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 .

Відповідно до рапорту інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області Чеховича М.О., під час несення служби 22.11.2023 року на службовий планшет надійшов виклик про порушення ПДР. Заявник ОСОБА_2 повідомив, що біля магазину Варус у м.Дніпрі, по вул. Робоча, 67, транспортний засіб Шевроле Нива д.н.з. НОМЕР_1 , порушив ПДР, створив аварійну ситуацію. В ході конфлікту водій ОСОБА_4 зупинився, вийшов за керма та почав погрожувати заявнику фізичною розправою. ОСОБА_2 помітив, що водій ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Заявник почав переслідувати вказаний транспортний засіб, після чого повідомив на лінію 102. Зв`язавшись по телефону із заявником, було встановлено місце знаходження заявника та невідомого водія. Заявник повідомив, що водій транспортного засобу Шевроле Нива припаркував автомобіль у дворах по вул. Робочій, та покинув місце подій. Свідок зазначив, що ними було зупинено чоловіка, який за описом ОСОБА_2 був схожий на водія ОСОБА_4 . Під час спілкування, було встановлено особу чоловіка, ним виявився ОСОБА_1 , ними було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Зазначив, що вони прослідували до магазину Варус, щоб перевірити камери зовнішнього спостереження. Після перевірки ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, останній погодився. Результат тестування 1,82 %проміле. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після складення документів, водій ОСОБА_1 самостійно прослідував за місцем свого мешкання. Документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом не видавалась.

Вказана інформація спростовується відеозаписом з бодікамер працівників поліції, відповідно до якої взагалі не видно автомобіля Chevrolet Niva, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, відповідно до переглянутого відеозапису, останній не містить початку всіх подій, переривається, не містить моменту зупинки автомобіля та не зафіксовано факту керування транспортним засобом. Натомість відповідно до відеозапису, працівники поліції на вулиці зупинили ОСОБА_1 , який направлявся додому. Також на відеозаписі відображено, як свідок ОСОБА_2 сперечається з ОСОБА_1 з приводу розбіжностей політичних поглядів та погрожує останньому.

Натомість покази ОСОБА_1 є чіткими, послідовним та узгоджуються з тими, які він надавав відразу після складання протоколу відносно нього, та в апеляційній скарзі, підстав ставити під сумнів достовірність вказаних пояснень на думку апеляційного суду відсутні.

Апеляційний суд наголошує, що ОСОБА_1 поводив себе коректно, не проявляв будь-якої агресії чи занепокоєння.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Між тим, згідно термінології, визначеної п.1.10. ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Однак, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем за встановлених судом першої інстанції обставин.

За змістом ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI;

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку, що наданими матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. У зв`язку з цим судове рішення не є законним, а тому підлягає скасування.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Дорошенка Сергія Миколайовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року, - задовольнити.

Апеляційні скарги особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Дорошенка Сергія Миколайовича, задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко