Провадження №3/760/4733/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Мозолевська О.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, що надійшов з УПП у м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованого, особи з інвалідністю 3 групи, ветерана війни, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва з УПП у м. Києві ДПП надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , щодо виявлених правопорушень введення підприємницької діяльності, що полягає у провадженні господарської діяльності, а саме надання послуг перевезення пасажирів без отримання ліцензії, передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Зазначив, що не здійснював будь-яку підприємницьку діяльність. Подія, яку йому кваліфіковано УПП у м. Києві ДПП, як правопорушення, не відповідає дійсним обставинам справи. Пояснив, що дійсно 25.05.2024 близько 24:00 підвозив свою знайому додому та був зупинений інспектором поліції, який почав вимагати у нього та його знайомої дати телефон на огляд мобільних застосунків, на що останньому було відмовлено. Після зазначеного, інспектор поліції склав протокол та повідомив, що подальший розгляд буде здійснено судом. Стверджував, що підвезти знайому не може вважатися здійсненням господарської діяльності.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП суду надано протокол про адміністративне правопорушення, диск із бодікамери інспектора поліції №470889.

Суд заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується надання послуг перевезення пасажирів (двох осіб) без одержання ліцензії, яка передбачена п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Відповідно п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності як перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

Змістом вказаного Закону встановлено, що ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності може отримувати лише суб`єкт господарювання, до яких частиною 2 ст. 55 ГК України віднесені господарські товариства-юридичні особи, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Стаття 42 Господарського кодексу України передбачає, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є юридичні особи, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.04.200 «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, який може отримати ліцензію на право перевезення пасажирів автомобільним транспортом відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 та може нести відповідальність за здійснення такої діяльності без її одержання, матеріали справи не містять.

Також у матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б могли свідчити про наявність у діях ОСОБА_1 таких ознак підприємницької діяльності, що потребує ліцензування, як безпосередність, самостійність, систематичність та здійснення її на власний ризик.

Ці обставини свідчать про те, що поліцейським УПП в м. Києві ДПП не викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст у повному обсязі.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про здійснення ОСОБА_1 . підприємницької діяльності як фізичною особою-суб`єктом господарчої діяльності, водночас, останнім у судовому засіданні надані пояснення, згідно яких він нещодавно повернувся із військової служби на якій отримав поранення та наразі проходить лікування, на підтвердження чого надано посвідчення особи з 3 групою інвалідності та має на пільги, встановленні законодавством України для ветеранів війни - осіб із інвалідністю внаслідок війни.

Будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних її ознак, як і будь-яких інших доказів на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Отже, зміст правопорушення, викладений у протоколі, не відповідає ознакам правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Разом з тим, норма ст.164 КУпАП є бланкетною, а відтак у протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 №222-VIII та конкретний вид господарської діяльності, за порушення якого особа притягується до адміністративної відповідальності.

Однак, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особою, яка його складала, не наведено відповідні норми закону, що регулюють заняття певною господарською діяльністю, яку саме порушив ОСОБА_1 ..

Матеріали справи не містять доказів, зокрема розрахункових документів, які б підтверджували факт надання послуг направлених на отримання прибутку, зокрема: розрахункової квитанції, фіскального чеку, платіжної квитанції із зазначенням призначення платежу тощо, що дає підстави прийти до висновку про недоведеність факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, як це передбачено диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП

Вищевикладене свідчить про недотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, судом не здобуто.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного суддя відповідно до ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбачених ст. 164 КУпАП.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 164, 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення до відповідальності за ст. 164 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя О.М. МОЗОЛЕВСЬКА