П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Цілинської А.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2024 ОСОБА_1 26.06.2024 на оз. Погоріле (перша половина) в районі човнового причалу №9 м. Херсон, здійснював вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову для любительського і спортивного рибальства, а саме: мисиновою сіткою. Керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,був зупинений 26.06.2024 о 07:50 годині на блокпосту «Топаз». При перевірці транспортного засобу виявлено: сітку з мисини (a = 40 мм, l = 40 м) 3 од., водні біоресурси: карась сріблястий 56 од. (14 кг), окунь 27 од. (3 кг), тарань 5 од. (1 кг), плоскирка 1 од. (0,2 кг), лин 3 од. (1 кг), сазан 1 од. (2,5 кг), раки 2 од. (0,1 кг), чим заподіяно збитків на суму 198 458,00 грн. Своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив пп.1 п. 1 розділу 4 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 №19, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» від 13.12.2001 №2894-ІІІ.

Дії ОСОБА_1 особою уповноваженою на складання протоколу кваліфіковано за ч. 4 ст. 85 КУпАП, а саме: грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, не погодився з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення. Дав показання про те, що 26.06.2024 був зупинений на блокпосту, де під час огляду багажника його автомобіля була виявлена риба та знаряддя лову. Заперечив проти того, що вказані предмети належать йому і що саме ним було здійснено вилов риби, оскільки на прохання знайомого просто перевозив вказані предмети. Проте що разом з рибою була і сітка не знав, бо не побачив її. Намагався заперечити вказану обставину і на місці зупинки, проте його заперечення не були враховані.

Так вина ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ХР №000031/0188 від 26.06.2024, в якому викладено обставини вчиненого адміністративного правопорушення та за змістом якого ОСОБА_1 надав пояснення, що ловив рибу сітками біля причалу №9;

-описом майна та квитанцією №019150, за якими у ОСОБА_1 вилучено сітку з мисини (a = 40 мм, l = 40 м) 3 од.;

-актом вилучення водних біоресурсів до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2024 №000031, відповідно до якого у ОСОБА_1 вилученоводні біоресурси, а саме: карась сріблястий 56 од. (14 кг), окунь 27 од. (3 кг), тарань 5 од. (1 кг), плоскирка 1 од. (0,2 кг), лин 3 од. (1 кг), сазан 1 од. (2,5 кг), раки 2 од. (0,1 кг);

-розпискою від 26.06.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 передано на зберігання рибу свіжу: карась сріблястий 56 од. (14 кг), окунь 27 од. (3 кг), тарань 5 од. (1 кг), плоскирка 1 од. (0,2 кг), лин 3 од. (1 кг), сазан 1 од. (2,5 кг), раки 2 од. (0,1 кг);

-довідкою-розрахунком матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) України, відповідно до якої розмір збитків становить 198 458,00 грн.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім «візуального спостереження» особи уповноваженої на складання протоколу, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власними спостереженням) поліцейських ставить під сумнів їх незацікавленість в результатах розгляду справи.

Долучені до протоколу акт вилучення біоресурсів та вилучення і опису майна жодним чином не доводять обставин, інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, оскільки диспозиція ч. 4 ст. 85 КУпАП передбачає відповідальність за «рибальство», а тому відповідна обставина має бути доведена під час оформлення відповідних матеріалів. Та обставина, що в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 були вилучено заборонені знаряддя лову та риба на переконання суду, за відсутності обґрунтування іншими доказами, не може свідчить про вчинення протиправних дій, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП, саме ОСОБА_1 .

Хоча протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП і являється самостійним джерелом доказової інформації, проте за відсутності обґрунтування іншими доказами, не може бути покладений в основу обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (даліЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що до матеріалів справи не долучено жодних доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку, можливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, винність останнього та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 85 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 85, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 85 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА