Номер провадження: 33/813/1657/24
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одесивід 21.05.2024 року, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП
установив
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції
Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік., а також стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови суду: 28.04.2024 року о 10:23 год., в м. Одеса по вул. Бернардацці, біля будинку № 29, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів марки «DRAGER ALCOTEST» відповідно до якого у останнього виявлено 0,38 %о (проміле) алкоголю.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- суд першої інстанції не прийняв до уваги того, що зібрані матеріали не є належними доказами тому, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- під час складання протоколу працівник поліції ввів в оману ОСОБА_1 , повідомивши, що під час судового розгляду буде призначено покарання лише у вигляді штрафу;

- будь-яких документів, у відповідності до п.3 розділу ІІ Інструкції, зокрема, дозвіл на застосування МОЗ та Держспоживстандартом, сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, ні ОСОБА_1 , ні до матеріалів справи не долучено;

- акт огляду на стан сп`яніння складено не особою, яка проводила такий огляд, а зовсім іншою особою;

- його не відсторонили від керування автотранспортним засобом;

- суд першої інстанції проігнорував клопотання ОСОБА_1 , не прийняв до уваги його пояснення, та додані до них матеріали.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, та просив її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №907891 від 28 квітня 2024 року, складеним відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого, 28.04.2024 року о 10:23 год., в м. Одеса по вул. Бернардацці, біля будинку № 29, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів марки «DRAGER ALCOTEST» відповідно до якого у останнього виявлено 0,38 %о (проміле) алкоголю;

- результатом тесту за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST», згідно якого, тестом від 28.04.2024 року встановлено вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі становить 0,38 ‰ проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-диском відеозапису, з якого вбачаються обставини, зазначені в протоколі про адміністративне порушення.

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, зі змісту протоколу серії ААД №907891 від 28 квітня 2024 року вбачається, що 28.04.2024 року о 10:23 год., в м. Одеса по вул. Бернардацці, біля будинку № 29, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння згідно показань газоаналізатора «DRAGER ALCOTEST» з результатом 0,38‰ проміле. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху.
Під час складання протоколу проводилася відео зйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху».

Поліцейський, складаючи відносно згаданої особи протокол про адміністративне правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку вбачав в діях такої особи порушення.

ОСОБА_1 при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП був присутній, йому роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що зроблено відмітка.

ОСОБА_1 проставлений підпис в адміністративному протоколі.

Крім того, на місці зупинки, під час складання протоколу ОСОБА_1 надавав пояснення по суті порушення, зокремазазначив, що напередодні вживав пиво.

Після проходження тесту газоаналізатором «DRAGER ALCOTEST»з результатом 0,38‰ проміле, з результатом погодився, в медичний заклад їхати відмовився.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, повторно дослідженими під час апеляційного розгляду, які дають підстави визнати докази належними та допустимими та такими, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до приписів п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В контексті надання оцінки посиланням ОСОБА_1 на те, що співробітники поліції не ознайомили його із сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку технічного пристрою «Drager Alcotest» апеляційний суд зазначає наступному.
Відповідно до п. 5 Розділу II Інструкції №1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Отже, згаданою Інструкцією №1452/735 визначено, що спеціальні технічні засоби мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Відповідні документи надаються поліцейськими на вимогу особи, що проходить огляд.
Періодичність повірки вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», який зареєстровано у Міністерстві юстиції України №1417/29547 від 01.11.2016 і становить один рік.
З матеріалів справи вбачається, що останнє калібрування приладу «Drager Alcotest 7510» №ARLM-0433» відбулося 13.06.2023 року, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 28.04.2024, тобто в межах одного року.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 , відповідно до відеозапису із портативного відео-реєстратора співробітників патрульної поліції, після роз`яснення йому порядку застосування спеціального технічного засобу, не вимагав надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку технічного пристрою «Drager Alcotest 7510», за допомогою якого проводився огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, а також погодився із результатами проведеного огляду, апеляційний суд не вбачає в діях співробітників патрульної поліції жодних порушень вимог закону в цій частині.
Посилання апелянта з приводу того, що акт огляду на стан сп`яніння складено не особою, яка проводила такий огляд, а зовсім іншою особою, є неприйнятними та не впливають на наявність складу інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки на місці зупинки транспортного засобу під час проходження огляду сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до відеозапису з боді камери поліцейського, перебували два співробітники патрульної поліції, кожен з яких має повноваження щодо складання документів.
Доводи ОСОБА_1 стосовно не вжиття працівниками поліції заходів щодо його відсторонення від керування транспортним засобом апеляційний суд бере до уваги, однак вказані обставини не впливають на доведеність факту вчинення адміністративного правопорушення та не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одесивід 21.05.2024 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець