Справа№938/1146/24
Провадження № 3/938/739/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Замагора Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 09.09.2024 близько 11год 00 хв., за місцем тимчасового проживання в АДРЕСА_1 , перебуваючи у нетверезому стані вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство в сім`ї, відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурними словами, голосно кричав, принижував честь і гідність, а також завдав одного удару по обличчі, не спричинивши тілесних ушкоджень, чим завдав шкоди психічному і фізичному здоров`ю потеплілої та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України.

В судове засідання 16.09.2024 з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Потерпіла від вчинення адміністративного правопорушення особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 , в яких вона просила справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП розглядати без її участі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечив проти розгляду справи без участі потерпілої, а саме його співмешканки ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав у повному обсязі, з підстав, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно нього. Додатково пояснив, що з потерпілою ОСОБА_2 він проживає у цивільному шлюбі протягом п`яти років. Вони разом винаймають квартиру у селищі Верховина, мають спільний побут, права та обов`язки. 09.09.2024 вони гостювали у батька ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 , де він, вживав спиртні напої. Під час перебування у гостях, у нього із ОСОБА_2 виник конфлікт, оскільки він хотів їхати вже додому, а його співмешканка вважала, що їм це слід залишитись. Під час цього конфлікту він ображав співмешканку нецензурними словами та завдав їй одного удару по обличчю долонею. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що про вчинене шкодує, зобов`язався у майбутньому не вчиняти аналогічних дій.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п. 16, 14, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчиненого при вищевикладених обставинах, крім визнання ним своєї вини, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.09.2024, згідно з якою ОСОБА_2 заявила про те, що 09.09.2024 близько 11.00год ОСОБА_1 вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство в сім`ї , а саме, ображав її нецензурними словами, голосно кричав, завдав одного удару рукою по обличчі, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень, чим завдав шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №205351 від 09.09.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 , 09.09.2024 близько 11год 00 хв., за місцем тимчасового проживання в АДРЕСА_1 , перебуваючи у нетверезому стані вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурними словами, голосно кричав, принижував честь і гідність, а також завдав одного удару по обличчі, не спричинивши тілесних ушкоджень, чим завдав шкоди психічному і фізичному здоров`ю потерпілої;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №408522 від 09.09.2024, згідно з яким ОСОБА_1 заборонено вхід та перебування в місце проживання (перебування) постраждалої особи та заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 строком на 3 доби з 12год 00хв. 09.09.2024 до 12год 00хв. 12.09.2024;

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 09.09.2024, в яких вона вказала на те, що проживає разом із своїм співжителем ОСОБА_1 в цивільному шлюбі близько 5 років. 09.09.2024 вони перебували в неї дома, де ОСОБА_1 розпивав спиртні напої з її батьком. На ґрунті сімейних стосунків ОСОБА_1 розпочав з нею сварку в ході якої голосно кричав на неї, ображав її нецензурними словами, принижував її честь та гідність, та вдарив один раз по обличчю не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він підтвердив обставини вчинення правопорушення, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та його поясненнями наданими в судовому засіданні.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 27, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок (триста сорок гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС