П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрілець 1 взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону військової частини № НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , військовий квиток серії НОМЕР_2 , за ч. 2 ст. 172-15 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол НГУ № 323424 від 06.08.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, згідно з яким 04.07.2024 року солдат ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, під час дії воєнного стану, перебуваючи на військовій службі, відкрито відмовився від проходження військово-лікарської комісії згідно наказу командира В/Ч НОМЕР_1 №94 від 04.07.2024, чим допустив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП України.

На доведення вини ОСОБА_1 до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення НГУ № 323424 від 06.08.2024 додано матеріали службового розслідування по факту відмови від проходження військо-лікарської комісії ОСОБА_1 з висновком службового розслідування, рапортом від 04.07.2024, наказом командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 №503 від 09.07.2024 року про призначення службового розслідування, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.07.2024 №193, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2024 №194, направленням командира військової частини НОМЕР_1 на медичний огляд для проведення військо-лікарської експертизи №94 від 04.07.2024, актом про відмову від надання пояснень ( матеріалів) або виконавчих вимог від 05.07.024, поясненнями ОСОБА_2 про засвідчення факту відмови ОСОБА_1 від проходження ВЛК, поясненнями ОСОБА_3 про засвідчення факту відмови ОСОБА_1 від проходження ВЛК через лікування, поясненнями ОСОБА_1 про відмову від проходження ВЛК, оскільки діяльність окремих посадових осіб в/ч НОМЕР_1 не відповідає нормам чинного законодавства, поясненнями ОСОБА_4 про засвідчення факту відмови ОСОБА_1 від проходження ВЛК, пояснення ОСОБА_5 про засвідчення факту відмови ОСОБА_1 від проходження ВЛК, службовою характеристикою солдата ОСОБА_1 , згідно висновками якої за своїми професійними, діловими і моральними якостями солдат ОСОБА_1 зарекомендував себе негативно, службовою картою, листом обліку індивідуального впливу на військовослужбовця, копією військового квитка серії НОМЕР_2 від 13.12.2023.

Розгляд справи відкладався 09.08.2024 за заявою особи, що притягається до відповідальності, з метою надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, 15.08.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчаосвою непрацездатністю судді. У судовому засіданні 27.08.2024 оголошувалась перерва.

ОСОБА_1 у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, враховуючи надані його захисником письмові пояснення, вважає, що у його діях відсутнє недбале ставлення до військової служби, оскільки у вказаний період проходив лікування. Так, захисником ОСОБА_1 адвокатом Гапоном С.В. надано письмові пояснення від 14.08.2024 №210-08/24, згідно з якими вказує, що протокол не містить обставин, які б свідчили про службову недбалість, які дії він зобов`язаний був вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому у провину, відсутнє посилання, до яких саме обов`язків військової служби недбало ставився ОСОБА_1 , якими нормами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України або іншими нормативно-правовими актами вони визначені. У матеріалах справи відсутній наказ №94 від 04.07.2024. ОСОБА_1 26.03.2024 проходив ВЛК, у направленні не зазначено обставин, які вказують на необхідність повторного проходження ВЛК. Ні 04.07.2024, ні 05.07.2024 не висловлював відмову від проходження ВЛК жодним чином, із направленням не ознайомився. У висновку службового розслідування міститься вказівка про наявність у діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. До письмових пояснень додано довідку №298 від 26.03.2024 відносно ОСОБА_1 . У судовому засіданні ОСОБА_1 долучив також результати оглядів №6899363, 7487796,7518728, консультативний висновок спеціаліста.

Заслухавши особу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан запроваджується з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, такий неодноразово продовжено. Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено проведення загальної мобілізації (далі мобілізація). Мобілізацію вказано провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської,Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк такої неодноразово продовжено. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Пунктом 1 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів, накази командирів. Статтею 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Прийнявши військову присягу на вірність Українському народові ОСОБА_1 взяв на себе обов`язки завжди бути вірним і відданим йому, сумлінно i чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони, правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо, не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним. З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що він мав місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність. Між вказаними протиправними діями та наслідками має бути наявний причинний зв`язок, який за своїм змістом може бути прямим або опосередкованим. Таким чином, правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Судом проаналізовано також документи, надані особою, що притягається до відповідальності, а саме: результати огляду №6899363 від 20.06.2024 про рекомендацію амбулаторного лікування, в тому числі призначення препаратів на 1 місяць, №7487796 від 20.08.2024 про призначення медичних препаратів, №7518728 від 23.08.2024 про лікування згідно попереднього призначення, консультативний висновок спеціаліста КНП "Обласний клінічний центр нейрохіхрургії та неврології" від 14.05.2024, направлення на медичний огляд для проведення військово-лікарської експертизи від 04.07.2024 №94, у якому вказано про 35 днів стаціонарного лікування за останні 12 місяців. Також згідно з поданим висновком службового розслідування саме начальник медичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 доповіла про відмову ОСОБА_1 від проходження ВЛК, у акті про відмову від надання пояснень від 05.07.2024 вказано мотиви відмови - на даний час проходить лікування, тому відмовляється від проходження ВЛК, пояснення ОСОБА_3 про обгрунтування відмови проходженням лікування. У сукупності подані докази свідчать про факт проходження лікування 04.07.2024 ОСОБА_1 , про що були обізнані за місцем служби та не заперечено такими згідно з поданими суду доказами.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп 2010 зазначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й презумпції невинуватості, закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Із суті адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, випливає, що за відсутності в матеріалах справи у достатньому обсязі належних та допустимих доказів на підтвердження обставин правопорушення, не доведено наявності недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби за наявності обставин проходження лікування у цей період.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про недоведеність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознак складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Розпочате провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.172-15,247,283,284 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда