Житомирський апеляційний суд
Справа №287/52/24 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Номер провадження №33/4805/1321/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На дану постанову суду ОСОБА_1 13 вересня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження (без зазначення причин).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вимоги апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що необхідно відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка приймає участь у справі повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 про слухання справи про адміністративне правопорушення, призначене на 12 квітня 2024року, повідомлений був належним чином, (а.с. 15), проте в судове засідання не з`явився. Копію постанови згідно розписки отримав особисто 17.04.2024 (а.с. 22), згідно заяви 22.05.2024 (а.с. 25), а також копія постанови суду згідно супровідного листа направлена ОСОБА_1 22.04.2024 (а.с. 23) та 25.07.2024 (а.с. 35), відповідно до його заяви.

Оскільки клопотання не містить жодної підстави та доказу, що перешкоджало ОСОБА_1 у визначений законом строк на апеляційне оскарження подати апеляційну скаргу, адже останній достовірно знав про слухання справи 12 квітня 2024 року.

Таким чином, оскільки в апеляційній скарзі жодного доводу щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови не вказано, то ніщо не перешкоджало особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в межах строку на апеляційне оскарження звернутися із апеляційною скаргою.

Отже, враховуючи вищезазначене необхідно відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернути матеріали даної апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Олевського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь