"10" вересня 2024 р. Справа № 363/4333/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

22 серпня 2024 року о 13 год. 10 хв. у Вишгородському районі Київської області, на а/д Київ-Вишгород-Десна, 31 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, не чітка мова, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився в присутності свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №017978 від 22 серпня 2024 року, який ОСОБА_1 підписав власноруч та у якому залишив письмові пояснення «керував авто, вживав марихуану три дні назад», жодних скарг, зауважень чи заперечень не містить;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 серпня 2024 року до Вишгородської ЦРЛ;

- даними відеозапису з місця події, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , під час спілкування з працівником поліції у ОСОБА_1 , було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 повідомив, що декілька днів тому він вживав наркотичні засоби, а саме марихуану, надалі йому було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.ст. 266, 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, у присутності двох свідків, на що ОСОБА_1 відмовився, повідомивши що він не хоче, відмова є чіткою та зрозумілою;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких останні повідомили, що 22 серпня 2024 року були свідками того, як водію ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній відповів відмовою;

- довідкою інспектора САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Римба Римми про те, що станом на 23 серпня 2024 року в ЄДР МВС відсутня інформація стосовно видачі національного посвідчення водія ОСОБА_1 ;

- витягом з ІПС МВС України «Армор», відповідно до якого ОСОБА_1 раніше протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався;

- копією паспорту громадянина України ОСОБА_1 ;

- копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.09.2022 №3003- ОСОБА_1 ;

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що 22 серпня 2024 року він дійсно керував автомобілем VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, просив суд обмежитись мінімальним стягненням, також просив відстрочити сплату штрафу строком на 6 місяців у зв`язку із тим, що у нього на утриманні перебувають неповнолітні діти, про що надав суду відповідну заяву. На підтвердження зазначеним фактам надав копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № НОМЕР_4 , які проживають за адресою АДРЕСА_1 , разом із особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані наркотичного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, застосувати стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання постанови суду в частині стягнення з нього штрафу строком на 6 місяців.

Відповідно до ст. 298 КУпАП - постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно ст. 307 КУпАП - штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стаття 304 КУпАП передбачає, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Частиною 2 ст. 301 КУпАП України визначено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 303 КУпАП разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст. 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

На підставі викладеного, враховуючи наявність на утриманні останнього неповнолітніх дітей, вважаю можливим відстрочити виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорії осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Відстрочити виконання даної постанови в частині накладання на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень на строк 6 місяців, тобто до 10 березня 2025 року.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя С.В. Олійник