ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/122/21 Номер провадження 33/814/88/24Головуючий у 1-й інстанції Синило-Кулеш І.О. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень.

Згідно постанови судді, 01.01.2021 об 11 год. 00 хв. в м. Харкові по вул. Харківська, буд.27/2, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHF-0027 в присутності двох свідків. Результат огляду 1,01 %о проміле.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді про притягнення до відповідальності за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що у зв`язку з необхідністю забрати речі з гаража сів за кермо автомобіля та виїхав задніми колесами. При цьому, відразу поставив автомобіль на місце, їхати нікуди не збирався.

Вказує, що автомобіль є його єдиним джерелом доходу.

За змістом апеляційної скарги просить закрити провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у зв`язку з тим, що отримав копію постанови, згідно журналу видачі судових документів лише 01.04.2021.

Суд приходить до висновку, що клопотання апелянта підлягає задоволенню, та йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який ним пропущений з поважних причин.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення не надавав, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити за його відсутності, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №121763 від 01.01.2021 , відповідно до якого водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

Із наявного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 01.01.2021 проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 6820.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатами проведеного тесту за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, відповідно до якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,01% проміле. Цей результат ОСОБА_1 не оспорював, про що свідчить його власноручний підпис у роздруківці, а також у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі «з результатом огляду згоден».

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується іншими долученими матеріалами, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого вказані ознаки алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння рук та вказано про позитивні результати проведеного огляду.

За змістом письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що вони були присутніми під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, відповідно до якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,01% проміле.

Відповідно до відомостей відеозапису, який міститься в матеріалах справи, зафіксовано пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на що ОСОБА_1 у добровільному порядку висловив бажання проходити огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest. За результатами тестування за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки, показники вказаного тесту склали 1,01% проміле алкоголю, щодо якого ОСОБА_1 жодних зауважень не висловлював, погодився із результатами огляду. На місці події зазначав, що виїхав задніми колесами автомобіля у зв`язку з необхідністю забрати речі з гаража, та відразу поставив автомобіль на місце, їхати нікуди не збирався.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що сів за кермо автомобіля та виїхав лише задніми колесами у зв`язку з необхідністю забрати речі з гаража, та відразу поставив автомобіль на місце, їхати нікуди не збирався, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Аналізуючи матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вживалися дії для приведення транспортного засобу в рух (заведення двигуна автомобіля, виїзд автомобіля з гаражу), що доводиться в сукупності долученим відеозаписом та письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 даними на місці події, а тому необґрунтованими є покликання в апеляційній скарзі про недоведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Не ґрунтуються на законі також і доводи апеляційної скарги щодо закриття провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на момент апеляційного розгляду.

Так, ст.38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Суддею місцевого суду було дотримано вказаного строку і постанову прийнято до його закінчення.

Апеляційне оскарження судового рішення та не набрання ним законної сили, не слугує підставою для закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко