Справа №433/1870/21
Провадження № 3-в/191/15/24
УХВАЛА

іменем України

06 вересня 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Твердохліб А.В., отримавши подання начальника відділу №24 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій та Херсонській областях Самойленко А.В., про вирішення питання, пов`язаного з подальшим виконанням постанови Троїцького районного суду Луганської області від 14.12.2021 року за ч. 2 ст.173-2 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у виді громадських робіт відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу №24 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій та Херсонській областях ОСОБА_2 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за зміненою територіальною підсудністю Троїцького районного суду Луганської області, із поданням про вирішення питання про давність виконання судового рішення стосовно ОСОБА_1 в справі про адміністративне правопорушення.

В поданні зазначено, що 18.02.2022 року до Сватівського районного сектору № 1 (зараз сектор № 7 філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях) з Троїцького районного суду Луганської області надійшла на виконання копія постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на якого постановою Троїцького районного суду Луганської області від 14.12.2021 року, яка набрала законної сили 24.12.2021 року, за ч.2 ст. 173-2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 60 (сорок) годин.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. № 309, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначено, що Троїцька об`єднана територіальна громада Сватівського району Луганської області з 24.02.2022 року є тимчасово окупованою територією.

Наприкінці лютого 2022 року всі працівники Сватівського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Луганській області були звільнені.

Особові справи порушників не були евакуйовані, оскільки були відсутні у переліку службової документації, що підлягає евакуації згідно доручення директора Державної установи «Центр пробації» № 2-22/Д від 17.02.2022 (із доповненнями згідно доручення № 3-22/Д від 21.02.2022).

Станом на теперішній час постанова суду в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не виконана, зв`язок з порушником відсутній.

З метою встановлення місцезнаходження порушника ОСОБА_1 , уповноваженим органом з питань пробації були спрямовані запити до ГУНП в Луганській області, Міністерства соціальної політики України, відділу ДРАЦС у Луганській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно відповіді ГУНП в Луганській області з`ясувати факт проживання (перебування) ОСОБА_1 за зареєстрованою адресою не є можливим у зв`язку зі збройною агресією рф та тимчасовою окупацією окремих районів Луганської області.

Згідно відповіді Міністерства соціальної політики України, в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб (ЄІБД ВПО) відомості стосовно ОСОБА_1 відсутні.

Згідно інформації відділу ДРАЦС у Луганській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, актовий запис про державну реєстрацію смерті ОСОБА_1 відсутній.

Таким чином, вжитими заходами місцезнаходження порушника ОСОБА_1 не встановлено.

Неможливість викликати порушника та видати направлення на відпрацювання громадських робіт - унеможливлює виконання постанови суду.

27.07.2023року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області спрямовувалося подання про вирішення питання щодо виконання постанови Троїцького районного суду Луганської області відносно ОСОБА_1 , але 12.02.2024 року постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області в задоволенні подання було відмовлено.

Проте, окремі суди (судді) вважають за можливе до правовідносин, які виникли, застосовувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішення законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Відповідно до ст. 304, 305 КУпАП контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

В зв`язку із викладеним, посилаючись на ст. ст. 304, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 80 Кримінального кодексу України, просить вирішити питання відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого постановою Троїцького районного суду Луганської області від 14.12.2021 року за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 60 годин, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Постановою Троїцького районного суду Луганської області від 14.12.2021, що набрала законної сили 24.12.2021 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт.

Наказом від 19.03.2013 року № 474/5 Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції, в розділі XIII пунктах 13.13 та 13.14 передбачено наступне:

13.13. якщо після встановлення місця проживання порушника з`ясовано, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його невідоме та наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду (судді), уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови;

13.14. усі питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до статті 304 КУпАП вирішуються судом, який виніс постанову.

Відповідно до ст. 321-4 КУпАП у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Відповідно д ост. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємства, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Порядок виконання постанови про застосування громадських робіт визначений Главою 30-А КУпАП (ст.ст. 321-1 - 321-4 КУпАП).

Згідно зі ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Згідно зі ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Нормами ст. 303 КУпАП встановлена давність виконання постанов про накладення адміністративного стягнення: не підлягає виконанню постанова накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до викання протягом трьох місяців з дня винесення.

Однак КУпАП не містить норми про давність виконання постанов накладення адміністративного стягнення у разі, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення і вона тривалий час не виконується з вини третіх осіб.

Суд вважає, що в даному випадку підлягає застосуванню практика Європейського суду з прав людини та практика Конституційного суду України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Озтюрк проти Германії» від 21 лютого 1984 року пункт 53), справи про адміністративне правопорушення для цілей статті 6 Європейської конвенції про захист основоположних прав і свобод (далі Конвенції) належить до справ із обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюються гарантії статті 6 Конвенції про захист основоположних прав і свобод.

Конституційний Суд України у абзаці 5 пункту 3.4 рішення №10-рп/2011 від 11 жовтня 2011 року зазначив, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказав, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення є менш суспільно небезпечним, ніж будь-яке кримінальне правопорушення, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Оскільки постанова Троїцького районного суду Луганської області від 14.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, яка набрала законної сили 24.12.2021 року, про яку відсутні відомості щодо її зверненення до виконання у тримісячний строк з дня винесення, передбачений ст. 303 КУпАП, не була виконана протягом двох років з дня набрання нею чинності, в той же час ця постанова не може знаходитися на виконанні безстроково, що суперечить принципу верховенства права і права на справедливий суд, тому ОСОБА_1 слід звільнити від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист основоположних прав і свобод, рішенням Конституційного Суду України №10-пр/2011 від 11 жовтня 2011 року, ст.ст. 303, 304 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника відділу №24 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій та Херсонській областях ОСОБА_2 , про вирішення питання, пов`язаного з подальшим виконанням постанови Троїцького районного суду Луганської області від 14.12.2021 року за ч. 2 ст.173-2 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 60 годин відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді виконання громадських робіт на строк 60 годин, призначеного постановою Троїцького районного суду Луганської області від 14.12.2021 року за ч. 2 ст.173-2 КУпАП у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя А. В. Твердохліб