КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/1910/24 Головуючий у І інстанції Дмитрук Н.Ю.
Провадження № 22-ц/824/4134/2024 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 вересня 2024 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Харчука Олександра Петровича на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Харчук О.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року скасувати, провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції формально підійшов до вирішення справи, не перевірив належним чином обставин, які мають значення у справі, та безпідставно притягнув ОСОБА_1 до відповідальності.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції №1452/735, зокрема порушена процедура встановлення у водія транспортного засобу стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адвокат Харчук О.П. вказує на те, що матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а саме за допомогою приладу «Drager».

При цьому, сторона захисту вказує на те, що законна вимога щодо проходження встановленого порядку огляду на стан сп`яніння- це послідовні вимоги працівників правоохоронних органів до водія, відносно якого є підстави вважати, що він перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказує, що з пояснень ОСОБА_1 , які підтверджуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, вбачається що в ході спілкування з працівниками поліції, останні спровокували його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, роз`яснюючи , що він має право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, адвокат Харчук О.П. вказує на те, що працівниками патрульної поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його права та обов`язки, в тому числі і право на захист.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Харчук О.П. підтримали апеляційну скаргу та просили апеляційний суд її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та застосовуючи до правопорушника адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, п. 2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (ч. 1 ст. 266 КУпАП, п. 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції №1452).

Вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452).

Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 11 січня 2024 року серії ААД №723354, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамери: № 474044 та № 474067, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, які містяться у справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 723354, в якому зазначено про факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а також про факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку в закладі охорони здоров`я; відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та під час спілкування з ними у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння, як на місці за допомогою спеціальних засобів, так і в закладі охорони здоровя.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 723354 ОСОБА_1 було роз`ясненно його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що ОСОБА_1 поставив свій підпис без зауважень.

Доводи апелянта, про те, що йому не було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на місці за допомогою алкотестеру «Drager» або якимось іншим способом, з метою встановлення алкогольного сп`ягніння, спростовуються даними відеозапису, з якого вбачається, що поліцейські інформують ОСОБА_1 про те, що він має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Drager», має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або відмовитись від такого огляду.

Посилання сторони захисту на те, що працівниками поліції було здійснено провокацію, не знайшли свого підтвердження під час перевірки доводів апеляційної скарги.

Зокрема, як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому поліцейський пояснив, що водій має право відмовитись від проведення такого огляду. Поліцейським повідомлено також про наслідки таких дій водія та попереджено про відповідальність за такі дії, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік відповідає обставинам справи та вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова Голосіївського районного суду м. Києвавід 15 липня 2024 року є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Харчука Олександра Петровича залишити без задоволення, постанову Голосіївського районного суду м. Києвавід 15 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О. Таргоній