Справа № 642/4507/24
Провадження № 3/642/1431/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

27.07.2024 о 00 год. 51 хв. в м. Харкові, вул. Волонтерська, 64, водій ОСОБА_1 керував т.з. ЯВА-550/638, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ, у встановленому законодавством порядку, водій відмовився під запис на нагрудну бодікамеру, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Водій двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП. На підставі викладеного, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ААД №106771 від 27.07.2024 за ч.3 ст. 130 КУпАп.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

Згідно положень ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.3 ст.130 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Крім того, ОСОБА_1 при складанні протоколу був повідомлений, що справа буде направлена до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду, хоч і відмовився від підпису про зазначене.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, Європейський суд зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 обізнаний про розгляд справи в суді, не з`явився без поважних причин та не повідомив про причини неявки, а також те, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Положеннями ч.3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, водій ОСОБА_1 під час здійснення відеофіксації на нагрудну бодікамеру відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку, передбаченому законодавством.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли водій відмовився від проходження такого огляду.

Згідно копії постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 02.10.2023, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу 17 000 грн. з позбавленням права керування т.з. на 1 рік.

Згідно копії постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу 17000 грн. з позбавленням права керування т.з. строком на 1 рік.

Дані свідчення узгоджуються між собою та сумніву у суду не викликають та підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським дотримано вимоги ч.2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Положеннями ч.3 ст. 130 КУпАП передбачено покарання у вигляді штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Згідно відомостей з облікових даних ІПНП, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 категорії В, С.

Згідно з даними НАІС ДДАІ, т.з. ЯВА-550/638, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 .

При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, згідно зі ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність, згідно зі ст. 35 КУпАП, є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

За таких обставин, враховуючи ст. ст. 33, 34, 35 КУпАП, а також неодноразову повторність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, продовження ним протиправної діяльності, враховуючи також те, що накладені на нього штрафи в добровільному порядку він не сплачує, тому вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без конфіскації т.з., так як в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у ОСОБА_1 такого майна в приватній власності.

Відповідно до ст.. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 605.60 грн. в дохід держави.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130, 252, 266, 268, 283-285 КУпАП України, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.3 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, та без конфіскації т.з.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя