Справа № 333/5785/24
Провадження № 3/333/2519/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Людмила Олександрівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, місце служби військова частина НОМЕР_2 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2024 року о 13 годині 44 хвилин, у м.Запоріжжі, по вул. Космічна 121, водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_3 , при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами строком на три роки від 20.11.2023 р. Шевченківським районним судом, чим порушив вимогу п.2.1.а ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року. 03.08.2023 року постановою БАБ 624355 від 14.08.2023 року був притягнутий до відповідальності за ст. 126 КУпАП, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання 30.08.2024 року не з`явився, про час, дату та місце слухання повідомлявся судом своєчасно. 22.08.2024 року у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . 08.06.2024 р. він виконував наказ свого командира тому і сів за кермо автомобіля. Про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами, він знав, але у зв`язку з недостатньою кількістю водіїв у особовому складі підрозділу військової частини, виконати наказ командира було більше нікому.

На підтвердження зазначеного ОСОБА_1 подав до суду письмове звернення командира взводу снайперів військової частини НОМЕР_2 відповідно до якого командир просить суд закрити справу відносно ОСОБА_1 , оскільки у зв`язку з недостатньою кількістю водіїв у особовому складі підрозділу військової частини, останній виконував наказ командира та службову характеристику. Просив не застосовувати до нього стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки порушив Правила дорожнього руху не за своєю власною ініціативою, а виконував наказ командира.

Командиром взводу снайперів військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , підтверджено, що ОСОБА_1 08.06.2024 року виконував його наказ щодо забезпечення продовольчими товарами військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 ,у зв`язку з недостатньою кількістю водіїв у особовому складі підрозділу військової частини, ОСОБА_1 був вимушений сісти за кермо автомобіля.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 624355 від 14.08.2023 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом.

Частина 5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні ним даного адміністративного правопорушення повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 809302 від 08.06.2024 року в сукупності з рапортом працівника поліції, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 624355 від 14.08.2023 року; відеозаписом події, з якого слідує, що 08.06.2024 року працівниками патрульної поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 з метою перевірки документів. В ході спілкування з працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 зазначив інспектору поліції, що не має посвідчення водія, сів за кермо бо виконує наказ командира. Крім того пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога, за результатами якого ознак наркотичного/алкогольного сп`яніння не має, проти складання протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП не заперечував, які узгоджуються з обставинами, вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Судом враховано, що згідно з ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує положення ст. 22 КУпАП, відповідно до якої при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Оскільки ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобілем «DAEWOO Lanos», д.н. НОМЕР_3 , не з власної ініціативи, а виконував наказ командира підрозділу військової частини НОМЕР_2 , дії ОСОБА_1 не завдали будь-яких негативних наслідків для суспільства, суд приходить до висновку про малозначність вчиненого ним діяння, а тому вважає за необхідне звільнити останнього від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

З огляду на вищевикладене, суд, керуючись ст. 22 КУпАП вважає за необхідне звільнитиОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження в даній справі закрити.

Керуючись ст.ст. 22, 126, 276-284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КупАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська