Справа № 729/1396/24 Головуючий у 1 інстанції Булига Н. О.
Провадження № 33/4823/788/24
Категорія - ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Сала О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сала О.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 07 серпня 2024 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_1 , за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що виражались у висловлюванні в її бік нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода її психічному здоров`ю.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Сало О.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, за якою статтею КУпАП кваліфіковані дії порушника та не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки станом на 15.08.2024 налічується декілька сіл з назвою Білоцерківці. Крім того, працівниками поліції був складений терміновий заборонний припис щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено про скоєння ним домашнього насильства економічного характеру. Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені наслідки дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю, їх зміст не розкрито, а сварка, про яку йде мова у протоколі, не охоплюється диспозицією ст.173-2 КУпАП, не є об`єктивною стороною цього правопорушення. Факт домашнього насильства його підзахисним не підтверджено матеріалами справи. На порушення вимог ст.256 КУпАП, в адміністративному протоколі не зазначено прізвища, адреси свідків правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Зазначає, що судовий розгляд проведено без участі ОСОБА_1 , який власноручно не писав заяву про розгляд справи без його участі.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, просив розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п.14 ч.1 ст.1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, виходячи із зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема умисне вчинення діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 або ч.2 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Апеляційний суд зазначає, що для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №183309 від 07.08.2024, ОСОБА_1 , 07 серпня 2024 року, близько 00 год. 30 хв., за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що виражались у висловлюванні в її бік нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода її психічному здоров`ю, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.1).

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_3 вбачається, що 07.08.2024, близько 00 год. 30 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, вона планувала йти до своєї подруги, оскільки остання потребувала допомоги. Коли зібралася йти, до неї підійшов її чоловік та не пускав її. Після цього між ними виникла сварка, ОСОБА_1 нецензурно висловлювався в її бік та погрожував фізичною розправою, декілька разів ударив рушником (а.с.5).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , 07.08.2024, у нічний час, між ним та його дружиною була сварка, оскільки остання намагалася кудись піти. (а.с.6).

З наведеного вбачається, що між подружжям Трохимців виник короткотривалий конфлікт щодо правил співіснування. Поведінка потерпілої щодо намагання піти до подруги в нічний час передувала подальшій поведінці ОСОБА_1 , якого такі дії дружини обурили. Тому стверджувати, що внаслідок сварки потерпіла постраждала чи зазнала шкоди, підстав немає.

При цьому, образливі висловлювання в межах конфлікту, який склався між подружжям, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_3 не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди чи можливості її настання в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий суд не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив усі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому дійшов передчасного та помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає безумовному скасуванню, а провадження у справі - закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Сала О.П. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - скасувати, а провадження у справі - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний