Номер провадження: 33/813/1873/24
Номер справи місцевого суду: 947/416/24
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М. Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

захисника особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 15 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 15.03.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_2 визнано винним у порушенні вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 03.12.2023 о 23:04 в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, біля будинку № 18, керував автомобілем марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів марки «DRAGER ALCOTEST», відповідно до якого у останнього виявлено 1,27 проміле алкоголю.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Кузьмін Є.О. просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Київського районного суду м.Одеси від 15.03.2024 і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, захисник послався на те, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_2 , який належним чином не був повідомлений про слухання справи. Копія судового рішення не була направлена ОСОБА_2 Лише 28.06.2024, звернувшись до адвоката, він дізнався про наявність судового рішення, і в цей же день захисником подана апеляційна скарга.

Скарга обґрунтована тим, що:

-судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду справи, що потягло винесення незаконного судового рішення без ретельного з`ясування всіх обставин справи;

- в матеріалах справи відсутні докази погодження ОСОБА_2 з результатом огляду, що виключає закінчення процедури огляду. Натомість, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що ОСОБА_2 не погодився з результатом огляду, не підписав акт огляду на стан сп`яніння. Поліцейським не направлено ОСОБА_2 до найближчого медичного закладу. Після отримання результату огляду поліцейський одразу повідомив про складання протоколу та відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Кузьмін Є.О. в інтересах ОСОБА_2 підтримав клопотання про поновлення строків, доводи та вимоги апеляційної скарги.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи встановлено, що 03.12.2023 відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому повідомлено особу, яка притягається до відповідальності, про слухання справи Київським районним судом м.Одеси 03.01.2024 о 10.00 год, про що останній розписався.

03.01.2024 матеріали справи надійшли до суду та здійснено автоматизований розподіл справи.

Справа призначалась до розгляду на 29.01.2024 на 10.00, 04.03.2024 на 10.00 (а.с.9-12).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення повідомлення особі, яка притягається до відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи.

15.03.2024 справа розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не містять даних про направлення судом у виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП копії постанови суду від 15.03.2024 особі, яка притягується до відповідальності.

01.07.2024 Київським районним судом м.Одеси зареєстрована апеляційна скарга захисника Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_2 , яка скерована ним 28.06.2024 на електронну адресу суду.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989).

ОСОБА_2 , будучі обізнаним про наявність матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього та про слухання справи Київським районним судом м.Одеси 03.01.2024, до суду першої інстанції не звертався з будь-якими заявами, клопотаннями, письмовими поясненнями тощо, рухом справи не цікався.

Разом з тим, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів сповіщення судом ОСОБА_2 про дату та час розгляду справи, доказів направлення у виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП копії постанови суду, з метою забезпечення права останнього на доступ до правосуддя, апеляційний суд дійшов висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 15.03.2024.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №647794 від 03.12.2023, яким зафіксовано, що 03.12.2023 о 23:04 ОСОБА_2 в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, біля будинку № 18, керував автомобілем марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager 7510 ARLM-0431, результат- 1,27 проміле алкоголю. ОСОБА_2 підписав вказаний протокол з наданням власних пояснень такого змісту: «Я, ОСОБА_2 , не перебував за кермом до наказу працівників НП від`їхати з місця затримання»;

- роздруківкою результатів освідування за допомогою алкотестера «Драгер», відповідно до якої результат складає 1,27 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння та результат огляду 1,27 проміле, в графі «З результатами згоден» ОСОБА_2 розписався;

- наявними відеозаписами, якими зафіксовано перебування ОСОБА_2 за кермом автомобіля, що знаходився на дорозі з увімкненим двигуном на аварійці, встановлення особи водія, за пропозицією поліцейського автомобіль перепарковано на парковку, складено на водія постанову за паркування автомобіля на велодоріжці, встановлення ознак алкогольного сп`яніння. На питання поліцейського щодо вживання алкоголю, ОСОБА_2 заперечував. Запропоновано водієві пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, на що він погодився. Працівник поліції надав ОСОБА_2 новий та герметично запакований мундштук, який той самостійно відкрив, після цього поліцейським проведено контрольний забір повітря, роз`яснено водієві порядок проходження огляду і проведено процедуру освідування під відеофіксацію. При цьому, після неодноразових невдалих спроб пройти огляд на газоаналізаторі, поліцейський повідомив водія, що у разі не проходження огляду на місці, наявна можливість пройти огляд у медзакладі, на що водій не заперечував та зробив ще одну спробу, яка пройдена успішно. За результатом проходження огляду на газоаналізаторі Драгер у водія встановлена наявність алкоголю на рівні 1,27 проміле. Водій пояснив поліцейському, що він випив пиво безалкогольне, на місце виявлення його привіз тверезий водій, якого він чекав, коли підійшли до нього працівники поліції, автомобілем він керував лише на вимогу поліцейських перепаркувати авто. З приводу результатів проведеного огляду заперечень не висловлював, підписав всі складені відносно нього адміністративні матеріали, в тому числі і акт огляду, в якому проставив підпис в графі «З результатами згоден»;

- довідками т.в.о. заступника начальника ВАП УПП в Одеській області капітана поліції М.Бойко про не притягнення ОСОБА_2 протягом року до відповідальності за ст.130 КУпАП та отримання посвідчення водія, якими підтверджено кваліфікація інкримінованого правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та статус водія відповідно.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі- Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи щодо обставин проходження водієм ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Долучені відеозаписи повністю відображають проходження огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому порядку та є належним доказом у справі.

У протоколі зафіксовано адміністративне правопорушення керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та зазначено про проведення огляду зі згоди водія на місці зупинки у встановленому порядку за допомогою приладу Драгер під відеозапис.

Висновок поліцейських про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння підтверджується роздруківкою з Alkotest 7510, прилад ARLM 0431, принтер ARMС 0432, тест 1648, результат 1,27‰, а також актом огляду, в якому зазначені виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальці рук, різка зміна забарвлення шкіри обличчя та результат огляду з використання спеціалізованого технічного засобу газоаналізатора Драгер 1,27 проміле.

Доводи апеляційної скарги щодо непідписання акту огляду ОСОБА_2 спростовуються наявними відеозаписами (зокрема, відео з файлу «ААД647794 ОСОБА_2 ст.130+чат», БК471719, фрагмент 01:23:57- 01:25).

Посилання апелянта на непогодження з результатами огляду, проведеного на місці зупинки, також спростовуються вказаними відеозаписами, на яких не зафіксовано виявлення водієм незгоди з результатами проведеного огляду.

За положеннями ч.3 ст. 266 КУпАП та п.7 Розділу І Інструкції у разінезгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Враховуючи, що водій не висловив своєї незгоди з результатами огляду та підписав акт огляду про згоду з виявленими результатами огляду, підстав для пропозиції проведення огляду в закладі охорони здоров`я у поліцейських не було.

При цьому, судом враховано, що ОСОБА_2 зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався, а тому доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції були допущені порушення при огляді на стан сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються наявними доказами. Внаслідок чого, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

За позицією апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_2 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 15 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 15 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Артеменко