Справа № 749/980/24
Номер провадження 3/749/604/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2024 р. Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чигвінцева М.С.

за участю секретаря Михалевич М.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Хоминської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновську матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №472623 від 29.06.2024, 29.06.2024 о 17 год. 50 хв. в м. Сновськ по вул. Ю.Костюченка, 108, ОСОБА_1 керував т/з KIA SORENTO з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хоминська О.С. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 . Аргументуючи свою позицію тим, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 вказаним у протоколі автомобілем та поліцейськими було порушено вимоги при оформленні матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позицію захисника та вказав, що він не керував автомобілем.

Свідок у судовому засіданні ОСОБА_2 вказала, що 29.06.2024 приблизно о 18:00 год., біля магазину «Апельсин» побачила як двоє чоловіків, перебуваючих в стані алкогольного сп`яніння, сідали до автомобіля і хотіли кудись поїхати, на що вона зробила їм зауваження. Однак чоловіки не відреагували та коли повз проїзжала патрульна машина поліцейських, вона зупинила її та надала поліцейським пояснення. Також вказала, що не бачила хто саме був за кермом автомобіля.

Свідок у судовому засіданні ОСОБА_3 вказала, що 29.06.2024 приблизно о 17:55 год., їхала разом з сином в автомобілі та перед ними їхав автомобіль КІА, який зупинився біля магазину «Апельсин» та з якого вийшов ОСОБА_1 який мав ознаки алкогольного сп`яніння. Згодом він хотів сісти за кермо, на що вона разом з іншою жінкою зробили йому зауваження та останній завагався і відійшов від автомобіля. Згодом біля магазину проїзжала патрульна машина поліцейських, яку вони зупинила та вона надала поліцейським свої пояснення. Додатково вказала, що не може підтвердити, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказав, що 29.06.2024 приблизно о 18:00 год., проїзжав повз магазин «Апельсин» та бачив, що поліцейські допитували людей та з`ясовували щось разом з ОСОБА_1 . Більше ніякою інформацією з приводу даних обставин не володіє.

Суд, дослідивши письмові докази прийшов до наступного висновку.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №472623 від 29.06.2024 встановлено, що ОСОБА_1 притягається за порушення п. 2.5 ПДР, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху ( знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом.

Так, з рапорту поліцейського СРПП ВП №2 м. Снвоськ Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області Добродія Р. вбачається, що під час несення служби 29.06.2024 спільно з інспектором ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , до них звернулася ОСОБА_2 , яка повідомила, що ними був затриманий автомобль марки КІА Спортедж та водія в стані алкогольного сп`яніння. В ході відпрацювання даного звернення було встановлено, що водієм виявився ОСОБА_1 який пр. спілкуванні мав ознаки алкогольного сп`яніння та який на пропозицію пройти освідування на місці чи в лікарні, відмовився. За вказаним фактом на ОСОБА_1 було складено матеріали за порушення п. 2.5. ПДР, адміністративна відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вказаних обставин було долучено письмові покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відеозапис.

З переглянутого відеозапису, який долучений до матеріалів справи, судом не встановлено факту керування ОСОБА_1 вказаним у протоколі автомобілем або будь-яких інших дій, які б свідчили про керування.

Крім того, з наданих показів свідків у судовому засіданні також не підтверджено факту керування ОСОБА_1 автомобілем, так як жоден з них не може точно підтвердити за кермом автомобіля КІА перебував ОСОБА_1 , а не інший чоловік.

Тобто, докази керування ОСОБА_1 29.06.2024 о 17 год. 50 хв. в м. Сновськ по вул. Ю.Костюченка, 108, автомобілем KIA SORENTO в матеріалах справи відсутні.

ВС КАСС у справі N? 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, така особа у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом, і як наслідок не може нести відповідальність.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Водночас у рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2013 р. та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 р. наголошується, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки в такому випадку обвинувачення буде підтримуватися самим судом, що матиме наслідком порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене вище свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.С. Чигвінцев