Провадження № 3/752/6302/24
Суддя Коваль В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Коваль В.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , громадянина України, ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення від 09.07.2024 року серії ААД № 825445 та АДД № 825446, 04.07.2024 року о 21 год. 28 хв. в м. Києві на вул. П. Скоропадського 5, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Honda CRF 250X» д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з т.з. «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_3 . У наслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив: п. 2.10 (а), 13.1, 12.1, 2.3(б) Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, підтвердив обставини викладені в протоколі за ст. 124 КУпАП, щодо залишення місця ДТП зазначив, що через необхідність робити ін`єкцію дружині вдома згідно протоколу ЕКО, де не можна пропускати точний час інєкції, не міг багато часу чекати на оформлення ДТП та надавши свої контактні дані водію т.з. «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_3 .

Дослідивши матеріали справи, зокрема вищезазначені протоколи про адміністративні правопорушення, в тому числі пояснення учасників ДТП, схему ДТП, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 містяться порушення п. 2.10 (а), 13.1, 2.3(б) ПДР України і його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, доведена повністю.

Згідно п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Визначаючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його відношення до скоєного, а також усі обставини справи у їх сукупності та співставленні.

Положеннями ст. 124, ст. 122-4 КУпАП відповідно, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Стосовно адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, судом не встановлений.

Відповідно до вимог п. 2.10 ПДР України водій зобов`язаний у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1.10 ПДР України під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, слід закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеню його вини, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У розпорядженні суду відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн., за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 33, 34, 40-1, 122-4, 124, 221, 247, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя В.О. Коваль