ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/2954/24 Головуючий у 1-й інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 33/819/153/23 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

судді: Воронцової Л.П.,

при секретарі: Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , військовослужбовця, до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк десять діб. На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнено від сплати судового збору.

Згідно з постановою суду, молодший сержант ОСОБА_1 , навідник 3 відділення 3 взводу охорони роти охорони 23 червня 2024 року виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що:

- суд першої інстанції дослідив неіснуючий доказ у справі, а саме письмові пояснення ОСОБА_1 , що свідчить про поверхневий розгляд справи і порушення процедури її розгляду;

- додані до протоколу про адміністративне правопорушення копії документів не посвідчені уповноваженою особою відповідно до вимог Національного стандарту України "Вимоги до оформлення документів" ДСТУ 4163-2003;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосуються проведення службового розслідування, проведення якого передбачає притягнення військовослужбовців до дисциплінарної, а не адміністративної відповідальності; в матеріалах справи відсутній акт службового розслідування, що свідчить про неналежність вказаних письмових пояснень;

- порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначений статтею 266-1 КУпАП та постановою КМУ № 32 від 12 січня 2024 року, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що заступник командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 є уповноваженою особою на проведення такого огляду;

- ОСОБА_1 не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я;

- складання протоколу про адміністративне правопорушення та акта від 23 червня 2024 року здійснювалося без застосування технічних засобів відеозапису та без залучення свідків;

- порушено передбачені статтею 254 КУпАП строки складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки акт про відмову від медичного огляду складено 23 червня 2024 року, а протокол про адміністративне правопорушення - 24 червня 2024 року.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу серії А4100 № 38 від 24 червня 2024 року, складеного заступником командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації та проходячи її у військовій частині НОМЕР_2 на території бойових дій, 23 червня 2024 року близько 19:30 год. в АДРЕСА_2 , виконуючи службові обов`язки, був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП в умовах воєнного стану.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за:

1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;

2) появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

3) виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

4) відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Аналіз наведеної норми закону свідчить про те, що наведений перелік діянь становить самостійний склад адміністративних правопорушень.

Разом з тим, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові вийшов за межі обвинувачення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, і визнав особу винною в тих діях, які останному не інкримінувались, а саме, за змістом протоколу ОСОБА_1 інкримінується відмова військовослужбовця при виконанні ним обов`язків військової служби від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, тоді як суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у виконанні обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, чим істотно порушив вимоги ст. 7, 245, 251, 252, 280 КУпАП .

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя ("Malofeyeva v. russia", рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04, "Karelin v. russia", заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Із постанови, яка оскаржується вбачається, що судом не досліджувалися фактичні обставини справи, не надавалася оцінка наявним у справі доказам з точки зору їх достатності для доведеності винуватості чи невинуватості особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Докази, на які суд послався у постанові, як кожен окремо так і в сукупності, поза розумним сумнівом не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, інкримінованого йому, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).

Частиною другою І розділу Загальних положень Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення № 1622/37244 від 14 грудня 2021 року передбачено що протокол про військове адміністративне правопорушення щодо військовослужбовця (військовозобов`язаного) мають право складати командири (начальники) військових частин (військових навчальних закладів, установ) (далі - військова частина) щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних), у тому числі тимчасово;

командири (начальники) підрозділів, які уповноважені на те командиром (начальником) військової частини, щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних), у тому числі тимчасово;

посадові особи органів військового управління Збройних Сил України (далі - орган військового управління), органу управління Державної спеціальної служби транспорту (далі - орган управління ДССТ), які уповноважені на те відповідними начальниками органів військового управління, органу управління ДССТ щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних), у тому числі тимчасово;

посадові особи органів управління Служби правопорядку, які уповноважені на те відповідними начальниками органів управління Служби правопорядку.

Командири підрозділів військової частини, уповноважені складати протоколи, визначаються наказами відповідних командирів (начальників) військових частин.

Уповноважені посадові особи органів військового управління, яким надано право складати протоколи, визначаються наказами відповідних начальників органів військового управління.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення А4100 № 38 від 24 червня 2024 року, вказаний протокол складено заступником командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_4 , тобто неуповноваженою особою в порушення вимог ст. 254, 255 КУпАП, оскільки докази надання вказаній особі певних повноважень матеріали справи не містить, а суд самостійно не може збирати докази на користь однієї із сторін.

Таким чином зазначений протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам ст. 254 КУпАП, є неналежним та недопустимим доказом у даній справі.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення А4100 № 38 від 24 червня 2024 року долучено акт відмови від медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 23 червня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24 червня 2024 року, де зазначено, що 23 червня 2024 року близько 19:30 год. в пункті тимчасового розміщення підрозділу роти охорони було виявлено молодшого сержанта ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, після чого в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що було складено акт відмови від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння № 26 від 23 червня 2024 року.

Порядок проходження огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений ст. 266-1 КУпАП та Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року № 32 (далі - Порядок).

Відповідно до частини 1 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Відповідно до п. 5 Порядку огляд проводиться уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.

Згідно з ч. 4 ст. 266-1 КУпАП у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Вказана норма кореспондується з п. 8 Порядку, де зазначено, що військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 6 ст. 266-1 КУпАП під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно акта № 26 відмови від медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 23 червня 2024 року, складеного заступником командира батальйону з морально-психологічного забезпечення старшим лейтенантом ОСОБА_5 та підписаного свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, акта № 26 відмови від медичного огляду від 23 червня 2024 року, письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24 червня 2024 року ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак не вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноваженою посадовою особою безпосередньо в пункті тимчасового розміщення підрозділу роти охорони пропонувався та проводився. Матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, що стало б підставою для направлення останнього до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду.

Також матеріали справи не містять інформації щодо закладу охорони здоров`я, куди направлявся ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що в сукупності свідчить про істотне порушення вимог ст. 266-1 КУпАП та положень Порядку № 32.

Відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, враховуючи те, що службовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримано порядку проведення огляду військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння, в діянні останнього відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме відмова військовослужбовця при виконанні ним обов`язків військової служби від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Салабіаку проти Франції" від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом поза розумним сумнівом, зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на підставі тих доказів, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь та те, що протокол та інші докази, що містяться в матеріалах справи, не є достатніми для доведення винуватості, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не доведена належними, допустимими та достовірними доказами.

Апеляційний суд не надає оцінки іншим доводам апеляційної скарги, оскільки під час апеляційного перегляду справи встановлено достатньо підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, постанова суду першої інстанції, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 липня 2024 року скасувати.

Провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Воронцова