ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/612/24Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 33/817/647/24 Доповідач - Ваврів І.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Никитюка Р.І.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Никитюка Р.І., на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 02 травня 2024 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 02 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Як визнав суд, 14.04.2024 р. о 14 год. 35 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія, чим порушив п.2.1 (А) ПДР, правопорушення вчинив повторно, за ст.126 ч.2 КУпАП був притягнутий 02.10.2023 року БАД 821798, факт керування транспортним засобом відбувся у с. Новостав на автодорозі Р 26, чим порушив п. 2.1 «А» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Никитюк Р.І. вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, як повторність правопорушення, а саме: до матеріалів справи не додано постанови посадової особи поліції на підтвердження факту повторності правопорушення, зокрема про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Апелянт вказує, що в матеріалах справи міститься документ під назвою адмінпрактика, в якому відображено інформацію про те, що відносно ОСОБА_1 складено постанову БАД №821798 від 02.10.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП, однак самої постанови, яка б набрала законної сили, матеріали справи не містять, як і не містять даних чи оскаржувалась дана постанова особою, яка притягувалась до відповідальності.

На переконання апелянта, те що правопорушення вчинено повторно і ОСОБА_1 позбавлено права керування автомобілем мало бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Вважає, що рішенням суду першої інстанції не наведено достатніх і допустимих доказів, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, а за відсутності таких доказів, не можна констатувати, що винуватість останнього доведена поза розумним сумнівом.

Просить скасувати постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 02 травня 2024 року та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з мотивів пропуску цього строку з поважаних причин, оскільки ОСОБА_1 на час прийняття оскаржуваної постанови суду перебував на військовій службі в Збройних силах України та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у зв`язку з чим, останній участі в судовому засіданні не брав, копії постанови особисто не отримував.

Заслухавши захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Никитюка Р.І., який повністю підтримав подану ним апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 02.05.2024 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Рішення суду, яке оскаржується апелянтом, постановлено судом першої інстанції 02 травня 2024 року.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 , не був присутній при розгляді справи судом першої інстанції.

Згідно долучених до апеляційної скарги доказів, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних силах України ВЧ НОМЕР_1 .

Із тексту апеляційної скарги вбачається, що прибувши в чергову щорічну відпустку (відпускний квиток від 19.07.2024 №651), ОСОБА_1 дізнався про наявність оскаржуваної постанови, після чого звернувся до адвоката за наданням правової допомоги. 31.07.2024 адвокат ознайомився з мотивами прийнятої постанови щодо ОСОБА_1 , після чого подав апеляційну скаргу.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.126 ч.5 КУпАП, не дотримався.

Виходячи зі змісту протоколу про адміністроване правопорушення серії ААД № 162026 від 14.04.2024 року, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, а саме - керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія, чим порушив п.2.1 а ПДР, правопорушення вчинив повторно, за ст.126 ч.2 КУпАП був притягнутий 02.10.2023 БАД 821798.

Разом з тим, диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який був предметом розгляду суду першої інстанції, передбачена частиною 1 статті 126 КУпАП.

Таким чином, всупереч вимог ст.256 КУпАП, якою регламентовано вимоги до змісту протоколу про адміністративну відповідальність, у протоколі, про адміністративне правопорушення серії ААД № 162026 від 14.04.2024 року належним чином не відображено суть адміністративного правопорушення.

Окрім того, зазначивши у протоколі про адміністративне правопорушення про повторність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, до матеріалів справ не долучено рішення уповноваженого органу, яким підтверджується факт вчинення особою повторно протягом року порушення, передбаченого частинами другою четвертою статті 126 КУпАП, що є обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Виходячи з положень ст. ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, вправі повернути матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення.

Проте, вказані вище обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Також, апеляційний суд звертає увагу на недопустимість спрощеного підходу при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції, що мало місце в даному випадку.

Як слідує із змісту судового рішення, місцевий суд, обґрунтовуючи свій висновок щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, обмежився вказівкою на протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи.

Проте, в порушення вимог ст.ст.245, 252 КУпАП суд першої інстанції не проаналізував ці докази, не дав їм відповідної правової оцінки та не мотивував свій висновок на предмет того, чому вони були прийняті до уваги.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії серії ААД № 162026 від 14.04.2024 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП і матеріали справи складено неправильно, а судом першої інстанції при підготовці до розгляду справи та безпосередньо під час розгляду справи вказані недоліки залишені без уваги та належного реагування.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи, що згідно вимог ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, приходжу до висновку, що наведені порушення вимог закону позбавляють суд можливості постановити по справі законне і обґрунтоване рішення, а тому постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 02 травня 2024 року слід скасувати з направленням матеріалів для належного оформлення органу (посадовій особі), яким складено протокол про адміністративне правопорушення.

В подальшому, Шумському районному суду необхідно розглянути матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280 - 285 КУпАП, із урахуванням вказівок суду апеляційної інстанції, викладених у даній постанові.

Керуючись ст.ст.256, 278, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Никитюку Р.І. строк на апеляційне оскарження постанови Шумського районного суду Тернопільської області від 02 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Никитюка Р.І., задовольнити частково.

Постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 02 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Матеріали даної справи направити в СПД № 2 (м. Шумськ) Кременецького районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Тернопільській області для належного дооформлення, після чого справа підлягає розгляду в суді першої інстанції в порядку КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя