номер провадження № 3/756/4522/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Жежера О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2024, близько 14-40 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «DAEWOO» д.н.з. НОМЕР_2 , по проспекту С. Бандери, 10 м. Києві, під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згодою водія у приміщенні КНП КМНЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ», у лікаря нарколога, що підтверджується висновком №003743, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнавав, пояснив, що від нервового стресу у нього трапились панічні атаки, в зв`язку з чим йому була надана медична допомога та введено медичні препарати, однак наслідки щодо вживання медичних препаратів йому не повідомили.

Вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненням, відео файлами та висновком про результати медичного огляду, за наслідками якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває під впливом снодійних лікарських препаратів (бензодіазепіни).

Незнання особи про особливості застосування медичних препаратів, призначених для лікування проблем сну не звільняє її від відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , щодо невизнання його винним та вважає, що невизнання вини є способом захисту і спробою уникнути відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суд враховує особу правопорушника, а також, враховує характер вчиненого правопорушення, і приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З огляду на наведене з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Олена ЖЕЖЕРА