ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19021/23

Провадження № 33/4820/29/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Селезньової М.Д., Плюти В.С., Цугеля А.В., Забєліної І.А., Романової А.В., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Журби М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника Журби М.В. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2023,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , інженера ТОВ ТПК «Центр» -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Крім того, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

За постановою суду, 13 липня 2023 року о 18 год. 20 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Вокзальній, 123, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони вул. Зенітної, в напрямку вул. Саварчука, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ Деу» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, а також в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Вокзальній, 123.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В спільно поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Журба М.В. просять постанову місцевого суду, в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі. Зазначають, що:

-в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, не зазначено за допомогою якого приладу було проведено огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а також акт не містить відомостей щодо результату огляду;

-відсутня інформація на який пристрій здійснювалась відеозйомка з місця події, що ставить під сумнів допустимість відеозапису, як доказу;

Апелянти вказують, що захисником було заявлено клопотання про витребування відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції та допит свідків і працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , однак воно було не задовлено. Матеріали справи не містять відомостей, з яких можна встановити чи уповноваженою особою здійснювалась видача відеозаписів, так і неможливо встановити час створення та копіювання відеофайлів, що ставить під сумнів достовірність інформації, яка зберігається на диску. Працівниками поліції невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 , оскільки він о 18.45 год. відмовився від проходження огляду, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Переконують, що під час розгляду справи місцевим судом не було дотримано вимог ст. 245 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Журби В.М., на підтримання доводів спільної апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Постанова суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП апелянтом не оскаржується, тому апеляційним судом не перевіряється.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційною інстанцією не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 406646 від 13.07.2023, з якого вбачаються фактичні обставини вчинення правопорушення;

-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13.07.2023, складеного щодо ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, з якого слідує, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний 2,13 % проміле;

-роздруківки пристрою «Drager Alcotest 7510», тест № 429, з якого убачається, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 2,13 % проміле;

-направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в медичному закладі Хмельницький обласний наркодиспансер;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких 13.07.2023 року о 19 год. 30 хв., в їх присутності, водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер»;

-відеозаписом, долученим до матеріалів справи, яким зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Драгер», в присутності двох свідків, під час цього огляду.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

При перегляді апеляційним судом відеозапису, з місця події, вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ Деу» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичній установі, він відмовляється. Однак, згодом погоджується, проходить такий огляд за допомогою спеціального приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, результат показав 2,13% проміле, будь-яких заперечень щодо такого результату ОСОБА_1 не висловлює. Працівники поліції пропонують пройти йому огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, він відповідає, що це тільки затягне час.

В суді апеляційної інстанції, в якості свідка, було допитано працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_5 , який пояснив, що у вказаний у протоколі день та час, їх екіпажем, було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду в м.Хмельницькому, по вул. Вокзальній. Виклик здійснили потерпілі у ДТП та повідомили, що особа, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду перебуває у стані алкогольного сп`яніння і вони її затримали. Прибувши на місце пригоди, дійсно, у винуватця ДТП ОСОБА_1 проглядалися ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Він протягом години ухилявся від проходження огляду, однак згодом погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат показав - 2,13 % проміле, з яким ОСОБА_1 погодився.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На виконання запиту Хмельницького апеляційного суду від 29.03.2024 Управлінням патрульної поліції направлено, належним чином завірені, копії документів засобу вимірювальної техніки, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки щодо приладу Drager Alkotest 7510 OIML, сертифікат перевірки типу газоаналізатора Drager Alkotest, настанова з експлуатації приладу Drager Alkotest 7510 OIML, які були долучені до матеріалів справи та їм надано оцінку судом першої та апеляційної інстанції, будь-яких порушень щодо застосування вказаного технічного засобу не виявлено.

Так, з даних свідоцтва про повірку № П 51 QM 0732 083 23 виданого ДП Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації, газоаналізатора Alkotest 7510 OIML, виробник Drager Safety AG & Co, KGaA, Німеччина, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 13.07.2023, вбачається, що він пройшов повірку 13 червня 2023, свідоцтво чинне до 13 червня 2024.

Згідно з сертифікатом відповідності вимірювальної техніки затвердженому типу серії № UA.TR.039.645 засвідчується, що орган з оцінки відповідності ДП «УМЦС» заявляє, що виробник впровадив систему управління якістю виробництва медичних виробів. Система управління якістю виробника повністю відповідає Додатку №6 Технічного регламенту щодо медичних виробів, який затверджений постановою КМУ від 02.10.2013 № 753 та підлягає періодичному нагляду.

Відповідно до декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки № СДІ-0627-ЗВТ газоаналізатор Drager Alcotest 7510 ARLM-0397 відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

У відповідності до сертифікату перевірки типу газоаналізатора Drager Alkotest («Drager Safety AG & Co. KGaA), такий засіб вимірювальної техніки чинний до 05.10.2027.

Не заслуговують на увагу і посилання сторони захисту на порушення температурного режиму при проходженні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер 7510.

Так, з інструкції з експлуатації Drager Alkotest 7510 OIML слідує, що вимірювання за допомогою приладу Драгер 7510 може проводитись при температурі від -10 до +40 (а.с. 144). Відомостей про те, що на час проведення тестування температура була нижчою, чи вищою за вказані вище показники, матеріали справи не містять.

Більш того, у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 мав право на медичний огляд у лікаря-нарколога, згідно з вимогами ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 та п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 № 1103, однак цим правом ОСОБА_1 , на свій розсуд, не скористався і з результатами огляду погодився.

Крім того, газоаналізатори зберігаються в патрульних автівках Національної поліції у спеціальних боксах, обладнаних спеціальними матеріалами, які виключають їх охолодження до мінусової температури чи перегрівання за умов природної обстановки довкола. За своєю суттю та призначенням Драгер не є приладом для вимірювання температури зовнішнього середовища і з урахуванням місця його зберігання цілком логічним є те, що він не встиг прийняти повністю температуру зовнішнього середовища, що була на відкритому повітрі.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Щодо твердження апелянта про те, що акт огляду не містить відомостей за допомогою якого приладу було проведено огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а також результатів огляду, не є спроможними та спростовується дослідженим апеляційним судом актом огляду, де зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведено за допомогою Драгер Алкотест 7510 0397, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 2,13 % проміле.

Відсутність інформації на який пристрій здійснювалась відеозйомка з місця події, що ставить під сумнів допустимість відеозапису, як доказу, не є грубим порушенням вимог закону і не дає підстав для визнання цього доказу недопустимим, оскільки переглянутими судом першої інстанції та апеляційним судом відеозаписами підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано працівників поліції, в якості свідків, є необґрунтованими.

Окрім того, на місці події та при проведення огляду ОСОБА_1 проводився відеозапис, на якому зафіксовано перебіг цієї події.

Посилання сторони захисту на невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 , оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, не береться до уваги, так як спростовуються дослідженими судом першої та апеляційної інстанції доказами, якими зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, з результатом такого огляду 2,13 % проміле, яким ОСОБА_1 , засвідчивши результат огляду своїм власноручним підписом у протоколі, акті огляду та роздруківці приладу Драгер. Крім того, суд розглядає справу в межах інкримінованого обвинувачення правопорушнику, за порушення п. 2.9а ПДР України, тобто за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження сторони захисту в суді апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_1 здійснював продування Алкотестеру за допомогою одного і того самого мундштука та працівники поліції його при цьому не замінювали, є безпідставними, оскільки Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р.за №1413/27858 не містить вимоги про надання одній і тій же особі для проходження огляду на стан сп`яніння іншого мундштука для наступної спроби при проведенні огляду.

Аргументи захисника з приводу того, що мундштуки мають бути об`єднані в стрічку та пронумеровані, а одиночна упаковка є ознакою обману, апеляційний суд визнає необґрунтованими, так як інструкція з експлуатації приладу Драгер Алкотест 7510 0397, яким проводився огляд ОСОБА_1 , передбачає індивідуальне, герметичне пакування. Не об`єднання декількох мундштуків в цілісну стрічку не є порушення порядку огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Окрім того, під час огляду за допомогою технічного приладу «Drager», ОСОБА_1 своїх заперечень проти умов експлуатації зазначеного приладу, не висловлював. Також при складанні протоколу зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду не подавав, а тому доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції були допущені порушення при огляді на стан сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються наявними доказами. За таких обставин, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Крім того, у разі недовіри технічному приладу Драгер, ОСОБА_1 мав можливість проїхати для повторного огляду до медичної установи, проте такого бажання він не виявив. Відтак, порушень Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння апеляційним судом встановлено не було.

Аналізуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена з дотриманням положень ст. 266 КУпАП, а також вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства хорони здоров`я № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку апеляційного суду, у цій справі надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.

Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ проте, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, що цілком узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33, 36 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, внаслідок чого немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2023 стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника Журби М.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша