Справа № 539/3500/24
Провадження № 3/539/1285/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2024 року м. Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Бєссонова Т.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Мартинівка Новоархангельського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, до адміністративної відповідальності протягом року за ст. 173-2 КУпАП не притягувався;
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
25.08.2024 року близько 14-00 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив психологічне та фізичне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме хапав за волосся, погрожував ножом та фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вину визнає.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Викладене підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.08.2024, поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями правопорушника наявними в матеріалах справи а також іншими документами у справі.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії правопорушника ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.
Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VІІІ від 07.12.2017 року, домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , який скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, те, що до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не притягувався, вину визнає, а тому суд вважає за необхідне, з метою виховання ОСОБА_1 , а також запобігання вчинення ним нових правопорушень, піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю 1 та 2 груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №529762 від 09.07.2024 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, а тому він підлягає звільненню від сплати судового збору.
На підставі ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст.ст. 9, 33-35, 251, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Д. Бєссонова