ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2166/24 Справа № 206/1751/24 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Ковальчука В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Ковальчука Володимира Івановича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 07 лютого 2024 року о 04 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Ауді», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 33 по вул. Масивна в м. Дніпрі, перебуваючи при цьому в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Ковальчук В.І. порушує питання про скасування постанови судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 07.02.2024 о 04 годині 30 хвилин, керуючи автомобіль "Ауді, рухався в району буд. № 33 по вул. Масивна в м. Дніпрі, перебуваючи при цьому в стані наркотичного сп`яніння, чи порушив п. 2.9.а ПДР України. За фактом відмови на вимогу інспектора патрульної поліції від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння і було складено протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В той же час, у вказану дату ОСОБА_1 дійсно був затриманий працівниками поліції разом зі своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказаним особами було інкриміновано вчинення крадіжки майна, належного ПАТ "Українська залізниця" та на даний час відповідна справа № 206/2168/24 перебуває у провадженні Самарського районного суду м.Дніпропетровська. При затриманні співробітниками патрульної поліції було встановлено, що автомобіль "Ауді", який знаходився в району буд. № 33 по вул. Масивна в м.Дніпрі, належав ОСОБА_1 , який перебував у стані сп`яніння.

Захисник вказує, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу, а суб`єктом вказаного правопорушення, є водії транспортних засобів, а не будь-яка фізична особа, у власності у якої є транспортний засіб.

Під час розгляду даної справи, суд першої інстанції не викликав працівників патрульної поліції, які прибули на місце скоєння крадіжки та які могли повідомити важливі обставини щодо підстав виклику та подій, що відбувались 07.02.2024.

Враховуючи викладене, апелянт просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ковальчук В.І. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При цьому ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не заперечував, що за встановлених рішенням місцевого суду обставин він дійсно керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та погодився на пропозицію працівників патрульної поліції пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Натомість стверджує, що під час складання адмніпротоколу були порушені процедурні норми та його ніхто не викликав для вручення адмніпротоколу за ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 536, відповідно до якого станом на 05 год. 30 хв. 07.02.2024 року у ОСОБА_1 встановлено наркотичне сп`яніння; переглянутий в судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано зупинку керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та проходження останнім огляду на стан наркотичного сп`яніння з його згоди в медичному закладі.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 691587 від 22.03.2024 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 07.02.2024 року об 04 годині 30 хвилин в м. Дніпро, Самарський район, вул. Масивна, 33, водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI а-5 д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікарні "КП "ДБКЛПД" ДОР", висновок № 536, чим порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено "не з`явився". Зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Також вказано, що водій ОСОБА_1 не з`явився на запрошення до підрозділу патрульної поліції.

Згідно висновку КП "ДБКЛПД" ДОР № 536 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.02.2024 року (а.с.4) встановлено, що ОСОБА_1 07.02.2024 року о 05 годині 30 хвилин перебував у стані наркотичного сп`яніння (амфітаміни).

З рапорту інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області Юлії Янченко вбачається, що 07.02.2024 близько 04.30 годин за адресою: м. Дніпро, Самарський район, вул. Масивна, 33 було зупинено автомобіль AUDI а-5 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, поведінка не відповідала дійсності. Водій погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Згідно висновку № 536 від 29.02.2024 водій ОСОБА_1 керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. За повідомленням про запрошення до УПП не з`явився. Складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Відеофіксація здійснювалась на камери№ 471404, 574402 (а.с. 7).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозаписи з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, які містяться у 1 файлі на одному DVD-R диску долученого до матеріалів справи (а.с.8).

Так, на відеофайлі "ДНД ОСОБА_1 07.02.2024" міститься єдиний запис з нагрудних камер працівників поліції № 474402, 471065, 470269, з якого видно, як працівники поліції звуковим сигналом зупиняють автомобіль, наказують вийти пасажирам та водію транспортного засобу. Водій автомобіля представився як ОСОБА_1 , вказавши, що за кермом транспортного засобу дійсно був він, машина йому не належить, кому - не знає, йому просто дали ключі від автомобіля, і він сів за руль. Зазначив, що нічого він не курив, оскільки він за кермом.

Далі на відео зафіксовано, як працівники поліції встановлюють особу пасажирів, один з них ОСОБА_3 зазначив, що цей автомобіль належить його вітчиму, документи на автомобіль є.

О 04:23:45 годин запису працівник поліції повідомив водію ОСОБА_1 про те, що у нього вбачається ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував пройти медичний огляд на перебування у такому стані у медичному закладі. На що ОСОБА_1 погодився.

Далі зафіксовано, як ОСОБА_1 у супроводі поліцейських сідає до службового автомобіля та прямують до медичного закладу.

Також на відео видно, як у медичному закладі водій ОСОБА_1 у присутності медичного працівника та поліцейського проходить процедуру медичного освідування.

Отже, на наданому відеофайлі зафіксовано фактичні обставини, що підтверджують зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації про керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та спростовано апеляційні твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем.

Як зафіксовано на наданому працівниками поліції відеозаписі, після зупинки поліцейськими автомобіля, з водійського місця вийшов ОСОБА_1 , який на камеру підтвердив, що він дійсно керував автомобілем "АУДІ". Вказав, що власником даного транспортерного засобу він не є, а пасажир автомобіля - ОСОБА_3 повідомив, що цей автомобіль належить його вітчиму, документи на автомобіль наявні.

Водночас під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд зазначає, що положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Водій ОСОБА_1 , який 07.02.204 о 04 годині 30 хвилин керував транспортним засобом AUDI а-5 д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і належність останньому на праві власності даного транспортного засобу чи його відсутність, жодним чином не впливає на наявність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу даного адміністративного правопорушення. Отже доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 у даному випадку не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Не заслуговують на увагу і апеляційні доводи захисника про те, що суд першої інстанції не викликав працівників поліції, які могли повідомити важливі обставини щодо підстав їх виклику та подій, що відбувались 07.02.2024. Як вбачається з матеріалів провадження, вони містять усі необхідні дані щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, будь-яких суперечностей чи неточностей в наданих документах не встановлено. Будь-яких клопотань щодо необхідності виклику в судове засідання та допиту в якості свідків працівників патрульної поліції не було заявлено ні в ході розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду провадження. Як не зазначено адвокатом і про те, які саме важливі обставини, відсутні у матеріалах справи, можуть повідомити суду працівники поліції.

Апеляційний суду зауважує, що стороною захисту не оскаржується факт перебування ОСОБА_1 07.02.2024 у стані наркотичного сп`яніння, а лише факт наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, адвокат в апеляційній скарзі безпідставно посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було складено за фактом відмови останнього на вимогу інспектора поліції пройти медичний огляд на перебування у стані наркотичного сп`яніння, оскільки відповідно до протоколу серії ААД № 691587 від 22.03.2024, ОСОБА_1 ставиться у провину саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком "КП "ДКЛПД" ДОР" № 536.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 срепня 2024 року, чим було порушено вимоги п.2.5 "а" ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом - захисником Ковальчуком В.І. в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ковальчука В.І. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Ковальчука Володимира Івановича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 серпня 2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО