П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1167/24

04 вересня 2024 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценко О. О., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , працює ФОП громадянки України,

за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

В протоколі зазначено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 вчинила порушення порядку розрахунків у сфері торгівлі, а саме: видача розрахункового документу не встановленої форми та змісту на повну суму покупки та порушення проведення розрахункових операцій через РРО без використання для підакцизних товарів режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), порушення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення реалізації товарів, які не обліковані за встановленою формою ведення товарних запасів, чим порушено вимоги п. 2,11 ст. 3 Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06 липня 1995 року зі змінами та доповненнями. Вказаними діями вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП не визнала. Пояснила, що після придбання товару нею відразу було віддруковано чек, однак на руки покупцю чек виданий не був, оскільки продавець не виявив бажання його отримати. Всі підакцизні товари які продаються у її магазині проходять режим попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, вона особисто проводить програмування коду товарної підкатегорії. Зазначає, що працівники податкової інспекції склали протокол пояснивши їй, що порушення полягало лише виключно у невчиненні нею дій, щодо забезпечення отримання покупцем розрахункового документу (чеку). З вказаним протоколом складеним відносно неї за ч.1 ст.155-1 КУпАП, категорично не згодна.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, інкриміноване в протоколі ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ст. 155-1 ч. 1 КУпАП, в протоколі не зазначено суть правопорушення, в якій годині, в якому магазині та за якою адресою було вчинено адміністративне правопорушення, не зазначено які саме товари були реалізовані протягом робочого дня, та які товари знаходились на реалізації необліковані у встановленому законом порядку, крім того, в протоколі не зазначені свідки події, відсутні їх письмові пояснення.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано акт(довідка) фактичної перевірки від 29 липня 2024 року, згідно яких встановлено порушення, що викладені у протоколі. Інших доказів порушення до протоколу не долучено.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі N П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

За наведених обставин, висновки викладені в актах перевірки від 29 липня 2024 року, що в подальшому відображені у протоколі про адміністративне правопорушенні є спірними, особою, що притягується до адміністративної відповідальності заперечуються, інших доказів вини особи суду не надано.

За таких обставин, в ході судового розгляду об`єктивна сторона вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 155-1КУпАП є не доведена, з огляду на недостатніх доказів зворотного.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1КУпАП є не доведеною.

Керуючись ст. ст. 247,256, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 155-1 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: