Справа № 339/368/24 307
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2024 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.,
розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,
за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В :
11 серпня 2024 року ОСОБА_1 близько 21 годза місцем проживання в с. Міжріччя повторно протягом року вчинив домашнє насильство стосовно своєї мами ОСОБА_2 : висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 вказала, що 11 серпня 2024 року син ОСОБА_1 близько 21 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно вчинив домашнє насильство стосовно неї, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Згідно положень ст.268 КУпАП, про причини неявки не повідомив.
Виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення потерпілої, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адмінправопорушення передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП.
Наявність такого складу підтверджено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:
- даними щодо обставин скоєного, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення від 11 серпня 2024 року серії ВАД №206588, в якому ОСОБА_1 власноручно виклав пояснення "надасть в суді" і жодних зауважень щодо змісту протоколу не висловлював (а.с.1);
- рапортом, з якого вбачається, що 11 серпня 2024 року о 21 год 32 хв надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_2 про те, що АДРЕСА_1 син ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство. Виїздом на місце події на ОСОБА_1 складено протокол за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис. У потерпілої відібрано письмові пояснення та протокол заяву, в якій просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с.2);
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11 серпня 2024 року, з якого вбачається, що 11 серпня 2024 року близько 21 год її син ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство стосовно неї, а саме обзивав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Просить притягнути ОСОБА_1 до відповідальності згідно чинного законодавства (а.с.3);
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 про те, що 11 серпня 2024 року близько 21 год її син ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчиняв відносно неї сімейне насильство, а саме обзивав нецензурно, погрожував фізичною розправою. Дані події відбуваються вже не вперше (а.с.4).
Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Вказаною статтею також визначено, що кривдник - це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.
Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти та ін.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Згідно частини 2 ст. 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Встановлено, що ОСОБА_1 протягом року вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, за вчинення дій, що мали 09 квітня 2024 року (а.с.5, 15-16).
Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 .
Санкція ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачає накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд згідно вимог ст. 23,33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.
При таких обставинах, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу згідно максимальної санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605.60 грн.
На підставі викладеного, ч.2 ст. 173-2 КУпАП та керуючись ст. 283,284 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.