ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 Справа №607/15169/24 Провадження №3/607/6599/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, адвокатки Нужди С. Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця ВЧ № НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2024 року о 20 год. 59 хв. в м. Тернополі по вул. Івана Гавдиди, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touran, р.н. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest DRAGER 6810, тест № 3813, результат огляду 1,91‰ проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

06 серпня 2024 року судом зареєстроване клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокатки Нужди С. Ф. надійшло до суду клопотання про зупинення провадження у справі. В обґрунтування якого захисник посилається на те, що ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу в Збройних Силах України, що позбавляє його можливості прибути у судове засідання для участі у розгляді справи та скористатись своїми процесуальними правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі на захист та доступ до правосуддя. В обґрунтування зазначеного до клопотання долучено копію довідки № 1897 від 05 серпня 2024 року Командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_2 , копію військового квитка серії НОМЕР_4 .

19 серпня 2024 року судом зареєстроване клопотання про закриття провадження у справі, подане захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокаткою Нуждою С. Ф. згідно яких, ОСОБА_1 кається у вчиненому, проте просить врахувати, що він є військовослужбовцем, який приймав участь у бойових діях. Внаслідок фізичних навантажень, неодноразово перебував на лікування та реабілітації проте продовжує нести службу. Водночас, опираючись на положення законодавства щодо мети покарання, особи яка вчинила адміністративне правопорушення, визнання ним вини та щирого каяття, стійкого усвідомлення вчиненого правопорушення та чіткого переконання щодо не вчинення таких самих дій у майбутньому, просить суд, із застосування ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу у розмірі 17 000,0-0 грн без позбавлення права керування транспортними засобами.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину визнав, щиро розкаявся, просив не позбавляти його прав керування транспортним засобом.

Захисник Нужда С. Ф. у судовому засіданні також просила не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, врахувати раніше подані клопотання про зупинення провадження у справі та про закриття провадження у справі, те, що її підзахисний брав безпосередню участь у бойових діях та на даний час проходить військову службу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, оцінивши їх в сукупності із матеріалами, наданими в обґрунтування протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ААД № 162133 від 06 липня 2024 року, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням цього кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд вважає помилковим твердження захисника ОСОБА_1 , адвокатки Нужди С. Ф., що нормами КУпАП не врегульовано порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки положення ст. 277 КУпАП передбачають зупинення строків тільки справ про адміністративне корупційне правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» № 2201-IX від 14 квітня 2022 року, який набрав законної сили 01 травня 2022 року, законодавцем були внесені зміни у чинний Кримінальний процесуальний кодекс України щодо зупинення кримінального провадження: ч. 1 ст. 335 КПК України викладено в такій редакції: 1. у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

У КУпАП такі зміни цим законом не були внесенні, а тому вказане свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану. Зокрема, це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до КПК України участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою. На відміну від провадження у справах про адміністративні правопорушення, де визначено, що участь особи є обов`язковою тільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, що передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП. Стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Враховуючи наведене, суд виснував, що застосувати норми КПК України до правовідносин у даній справі за аналогією закону не видається можливим.

Водночас, суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з`явився в судове засідання, де також присутня його захисник Нужда С. Ф. Відтак, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 має перешкоди у праві на захист чи у доступі до правосуддя, як про це зазначено у клопотанні про зупинення провадження у справі.

Щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отож, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 1621333 від 06 липня 2024 року;

результатами газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARАМ2302 із показником 1,91 ‰;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 липня 2024 року;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2552305 від 06 липня 2024 року;

матеріалами відео фіксації.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, його об`єктивна сторона може знаходити свій прояв у:

1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;

3) ухиленні від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

16 лютого 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року № 1231-IX, яким змінено редакцію частини другої статті 266 КУпАП наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Тож після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора, нагрудної камери чи іншого технічного засобу відеозапису.

Так, наявним у справі відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 06 липня 2024, після подання вимоги зупинки працівниками поліції шляхом увімкненням проблискових маячків, водій ОСОБА_1 припаркова автомобіль Volkswagen Touran, р.н. НОМЕР_2 , та вийшов з-за керма. Працівники поліції повідомили водію про причини зупинки та запропонували надати документи. На що ОСОБА_1 погодився, при цьому виймаючи особисті речі з автомобіля, в подальшому водій різко почав втікати від працівників поліції. На неодноразові вимоги працівників поліції зупинитися не реагував, та продовжував бігти, допоки не був зупинений працівниками поліції. В подальшому у супроводі працівників поліції ОСОБА_1 повернувся до автомобіля. Працівниками поліції повідомлено про виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд із застосування газоаналізатора. Працівниками поліції було повідомлено про результат 1,91 ‰, на що водій відповів, що він здивований таким результатом. Працівниками поліції було запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі на що водій категорично відмовився, повідомивши про згоду з результатами. В подальшому, водію було роз`яснено права та складено протокол про адміністративне правопорушення. Зауважень щодо змісту протоколу ОСОБА_1 не висловлював.

Аналіз матеріалів, наданих в обґрунтування протоколу про адміністративне правопорушення, дає суду підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст. 266 КУпАП та приписами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376.

За даних обставин, проаналізувавши зібрані докази у справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищевикладене, коли ОСОБА_1 , реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, він тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Також суд бере до уваги, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2552305 від 06 липня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказана постанова чинна та не скасована.

Указані обставини свідчать про наявність законної підстави зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та дотримання працівниками поліції вимог закону щодо порядку здійснення такої зупинки.

Відтак, встановивши в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, обираючи адміністративне стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, його вік, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому доходить до переконання, що до особи, яка притягається до адміністративно відповідальності слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Доводи сторони захисту про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є військовослужбовцем, який брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України суд приймає до уваги в якості обставин, які позитивно характеризують ОСОБА_1 , однак такі не є підставою для його звільнення від відповідальності у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 401, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч),00 грн, який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі),00 грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області Герчаківська О. Я.