Справа № 710/809/24 Провадження № 3/710/512/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2024 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Сивокінь С.С., розглянувши матеріали, які надійшли 06.06.2024 від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 від 27.09.2017, орган який видав - 7133, реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_2 , інші відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст.184 КУпАП, суду не відомі.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 998982 від 03.06.2024 року, складеного поліцейським СРПП ВПД №2 Звенигородського РВП старшим лейтенантом поліції Данилко В.М., ОСОБА_1 , 03.06.2024 близько 20 год 50 хв ухилилася від виконання батьківських обов`язків, чим порушила п.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, а саме не бере участь у фізичному, духовному та моральному розвитку своєї доньки ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції, як вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 з`явилась, вину не визнала.

Суд заслухавши ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи зазначає таке.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У п.п.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно п. п.9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 01.12.2015 року № 1496/27941 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ №998982 від 03.06.2024 прізвище та ініціали особи яка склала протокол записані із скороченням, не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме, які дії чи бездіяльність ОСОБА_1 призвели до порушення п.2 ст. 150 СК України і які наслідки мало це для малолітньої ОСОБА_2 . У згаданому протоколі в ОСОБА_1 інкриміновано те, що вона не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку своєї дитини. Проте не розкрито суті, в чому це проявилося.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. У протилежному, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Висновки викладені Європейським судом у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

Протокол про адміністративне правопорушення, визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Серед матеріалів справи наявний рапорт складений поліцейським СРПП Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області Кареліним Р.В. , Фабула ЄО, якого викладена так: «03.06.2024 о 20:56 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 03.06.2024 о 20:55 за адресою: АДРЕСА_1 , невістка не виконує батьківських обов`язків, прийшла нетвереза, залякує дитину. Заявник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до п.14, ч.1, ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

У судовому засіданні свідок дав покази про те, що 03.06.2024 близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_1 прийшла до батьків свого чоловіка де перебувала її донька ОСОБА_4 , та разом із дитиною пішла гуляти і обіцяла повернути дитину до 21 години того ж дня. Зі слів свідка їхня невістка зловживає алкогольними напоями. Свідки прибувши до місця проживання невістки ОСОБА_1 після 21:00 години виявили, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому викликали наряд поліції.

В той же час матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Інших доказів, на підтвердження вини особи, за інкримінованою їй ч.1 ст. 184 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами ч.2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Ураховуючи, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.184 КУпАП суд вважає, що провадження у справі потрібно закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1ст.247, п.3 ч.1ст.284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.С. Сивокінь