Сарненський районний суд
________________________________________________
Справа № 572/3343/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Довгий І.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовець,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснені,

В С Т А Н О В И В:

Із фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП . ОСОБА_1 ставиться у вину, що він 28 липня 2024 року о 23 год. 15 хв. на а/д М-07 Велихів-Велике Вербче 2 км., керував транспортним засобом марки "Mercedes-Benz Е270, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вину не визнає, пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з грубим порушенням вимог законодавства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що 28.07.2024 року після 23 год. він керував автомобілем «Mersedes Benz Е270» номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі між селами Велике Вербче та Велихів Сарненського району. Під час руху він був зупинений патрульним автомобілем поліції, який рухався позаду нього. Причиною зупинки стало відсутність на його автомобілі заднього бампера. До нього підійшли працівники поліції, які стали з`ясовувати його особу, перевіряти посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Під час спілкування йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810. Він погодився на проведення такого огляду, оскільки положення п.2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія пройти даний огляд. Після проходження тесту, складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, про це йому повідомили працівники поліції. Надалі йому надали примірник чи копію документу, який назвали вказаним протоколом. Основний його зміст, чи приблизно 95 відсотків змісту було виготовлено друкованим способом, можливо з допомогою портативного принтера. Друк, як і рукописні записи в протоколі виконані надзвичайно малими літерами, і прочитати його можливо лише з допомогою збільшувальних оптичних пристроїв, яких у нього не було ні тоді, ні в даний час. Зміст протоколу йому не відомий, оскільки він його прочитати не зміг.

У матеріалах провадження міститься клопотання працівника патрульної поліції Михайлицької А. від 29.07.2024 р. про розгляд адміністративного провадження, у якому зазначено, що відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ЕГІР1 № 105230. Саме з цього документа йому відомі реквізити даного протоколу. Щоправда у клопотанні зазначено, що подія мала місце не 28, а 26 липня 2024 р.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає стандартними вимогам, які ставляться до змісту офіційних документів, оскільки його неможливо прочитати.

З вищевикладеного просить суд визнати недопустимим доказом протокол про адміністративне правопорушення серії № 105230 від 29.07.2024 р. про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях ознак складу даного адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Так, згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 10 розділу II Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються уЧ/ протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, до неї долучені показники спеціального технічного засобу, роздруковані на папері, проте прочитати цей документ неможливо через відсутність друкованого тексту на ньому, в самий документ внесені записи кульковою ручкою, які не дають можливості зрозуміти його зміст.

Відповідно до встановленої практики Європейського суду з прав людини, суд не може перебирати на себе функції обвинувачення, зокрема й шляхом усунення суперечностей у фабулі справи чи анкетних даних особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тож суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосудця, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

За вказаних умов додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 105230 від 29.07.2024 року показники спеціального технічного засобу, роздруковані на папері, які прочитати неможливо через відсутність друкованого тексту на ньому є недопустимими доказами та не можуть бути покладені в основу обвинувальної постанови суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд не може перебирати на себе функції обвинувачення, зокрема й шляхом усунення суперечностей у фабулі справи чи анкетних даних особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП діях ОСОБА_1 .

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Копію постанови протягом трьох днів вручити особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :