Справа № 276/1873/24
Провадження по справі № 3/276/996/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУ НП України в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працює, за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

07.08.2024 року близько 15 год. 54 хв. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2010 р.н., а саме не піклується про здоров`я сина, перебувала в стані алкогольного сп`яніння та не знала місце його перебування .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Вона достеменно знала про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його судом. Однак, незважаючи на викладене, у судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв та клопотань не подавала, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності не зверталася.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнає причину неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажною і розцінює її неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП, доведена доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції, відеозаписом події.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП доведена у повному обсязі. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлені.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, приходжу до переконання про можливість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ст. 184 ч.1 КУпАП у виді попередження.

При цьому, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України "Про судовий збір", оскільки вона не працює, має на утриманні неповнолітню дитину та має скрутне матеріальне становище.

Керуючись ст.ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя А.М.Збаражський