Справа № 581/757/24
Провадження № 3/581/260/24
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
17 вересня 2024 року селище Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Сізов Д.В., у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 від 3 грудня 2018 року, не працює, учасник бойових дій,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

28 серпня 2024 року близько 4 год по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно сина своєї дружини ОСОБА_3 , а саме: ображав його нецензурною лайкою та виганяв з будинку, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілого, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно ображав свою дружину нецензурними словами, оскільки перебував у стані сп`яніння. Жалкує про свою поведінку, примирився із дружиною, щиро кається у вчиненому. Проте, сина своєї дружини ОСОБА_3 не ображав.

ОСОБА_2 у суді вказала, що її чоловік перебував у стані сп`яніння, через що у них виник конфлікт, під час якого він виражався на неї нецензурною лайкою. Поліцію викликала її племінниця, яка разом із матір`ю (сестрою потерпілої) на той час перебувала у них в гостях. Після вичерпання конфлікту, на наступний день, її чоловік у всіх присутніх на той час у будинку попрохав пробачення та пообіцяв не вчиняти подібного у майбутньому. Вказала, що вона примирилася з чоловіком. Також повідомила, що її сина ОСОБА_3 , якому 10 років, він нецензурною лайкою не ображав та не виганяв з будинку, а тому шкоди його психічному здоров`ю завдано не було. І взагалі конфлікт відбувався суто між нею та чоловіком.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 173-2 КУпАП відносить до насильства в сім`ї умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства відносно сина своєї дружини під час якого він висловлювався на його адресу нецензурною лайкою та виганяв з будинку, чим міг завдати шкоду його психічному здоров`ю.

Дослідивши докази, надані у суді пояснення сторін конфлікту, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки відомості про те, що він своїми діями завдав психологічне насильство синові своєї дружини, відсутні. Письмові пояснення сторін спростовуються наданими ними ж у суді показами та без наявності інших доказів, не є достатніми для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вказаного правопорушення.

Суд враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України», заява № 39598/03, рішення від 21 жовтня 2011 року, відповідно до яких при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не можуть бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненому, доведення якої можливе лише зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи не спростованих презумпцій факту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 280, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Сізов