ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/470/24 Справа № 705/3288/24 Категорія: ч.1 ст.164 КУпАПГоловуючий у І інстанції Годік Л. С. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 705/3288/24 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Уманського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Кушнеренко Т.В.,

в с т а н о в и л а:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 липня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення; постановлено стягнути на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 22.05.2024 року о 10 год. 57 хв. в м. Умань по вул. Енергетична, провадив господарську діяльність із перевезення пасажирів на таксі, автомобілем марки MAZDA, д.н. НОМЕР_2 , без одержання ліцензії, чим порушено вимоги ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним встановленням обставин необхідних для вирішення справи, однобічністю у дослідженні доказів, представник ОСОБА_1 адвокат Кушнеренко Т.В. подала апеляційну скаргу в якій просила постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

Апеляційні вимоги обгрунтувала тим, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, отримував від цього прибуток, не вбачається систематичності його дій, їх самостійний та ініціативний характер, на власний ризик, що і становить суть господарської діяльності.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не викладено фактичних обставин правопорушення, посилання на конкретних осіб, яким він надавав послуги, не вказано за якою ціною з метою отримання прибутку, не зазначено про регулярність таких дій.

Апелянт зазначила, що в матеріалах справи наявний відеозапис події від 22.05.2024 за участю ОСОБА_1 з якого вбачається, що під час зупинення транспортного засобу уповноважені особи не з`ясовували ким є особа, яка разом із ОСОБА_1 перебувала в автомобілі. Тобто не встановлювались анкетні дані вказаної особи, не з`ясовувалось чи дійсно ця особа перебуває у авто як клієнт таксі, чи обговорювалась плата за поїздку. Поза увагою суду залишився той факт, що це міг бути родич або знайомий ОСОБА_1 . При цьому, обов`язок збирати вказані дані покладено саме на посадову особу, яка уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення вказаної категорії. І навіть якщо припустити, що вказана особа дійсно була клієнтом ОСОБА_1 , то мова може йти лише про один факт здійснення перевезення відсутня системність заняття такою діяльністю.

При цьому, зауважила, що в протоколі про адміністративне правопорушення інформація про технічні засоби за допомогою яких проводилась відеозйомка не зазначені, а тому долучені до матеріалів справи відеозапис та фото не можна вважати належними та допустимими доказами.

Заслухавши думку представника ОСОБА_1 адвоката Кушнеренко Т.В., в режимі відеоконференції, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З протоколу про адміністративне правопорушення №ПП001525 від 22.05.2024 вбачається, що ОСОБА_1 22.05.2024 року о 10 год. 57 хв. в м. Умань по вул. Енергетична, провадив господарську діяльність із перевезення пасажирів на таксі, автомобілем марки MAZDA, д.н. НОМЕР_2 , без одержання ліцензії, чим порушено вимоги ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з п. 24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім, водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 4 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затвердженихпостановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, господарська діяльність може провадитись частково за такими видами: 1) внутрішні перевезення пасажирів на таксі; 2) внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 3) внутрішні перевезення пасажирів автобусами; 4) внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 5) міжнародні перевезення пасажирів на таксі; 6) міжнародні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 7) міжнародні перевезення пасажирів автобусами; 8) міжнародні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 9) міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів).

Необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення виду діяльності доходу. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною, і у разі притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею Закону необхідно встановлювати та зазначити в протоколах про адміністративне правопорушення норми яких самих законів було порушено всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Однак, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 отримував дохід за надання послуг щодо перевезення пасажирів.

Правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п. 4 Постанови Пленуму від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Разом з тим, надані суду документи не можуть бути достатньою підставою для висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не вказано яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, де, кому та коли надавав послуги з перевезення, чи були ці послуги оплачуваними, чим це підтверджується, як не зазначено і будь-яких свідків вказаних можливих дій.

Також, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про систематичність та тривалість діяльності ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки дії ОСОБА_1 зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені у судовому засіданні апеляційного суду, суд вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294, п. 1 ч. 1 ст. 247, КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кушнеренко Т.В. -задовольнити.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка