Номер провадження: 33/813/2065/24
Номер справи місцевого суду: 946/7152/23
Головуючий у першій інстанції Пащенко Т.П.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Слаблюка Василя Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 липня 2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №193323 від 10.09.2024, водій ОСОБА_1 10.09.2023 о 14 год. 30 хв., на паркінгу у смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області, 200 км., керував автомобілем «Mercedes-Benz Axor 1840 LS», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Аlcotest Drager 0515 (6810)», результат тесту 3.70 ‰, тест №931. Від керування транспортним засобом водій відсторонений шляхом передачі керування транспортним засобом тверезому водієві. Такими діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Слаблюк В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 липня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального та матеріального права. Судом не було встановлено та досліджено всі докази та обставини справи, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суд першої інстанції проігнорував той факт, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а працівники поліції зупиняли транспортний засіб під його керуванням.

ОСОБА_1 у контексті п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зі змінами не керував транспортним засобом та не виконував функції водія.

Таким доказом може бути лише відеозапис на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом та зупинки, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Перебування особи в стані алкогольного сп`яніння не за кермом та у транспортному засобі, який не є в стані руху, а знаходиться в нерухомому стані, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд 1-ої інстанції не дослідив того, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено за допомогою технічного засобу, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Отже, результат тесту не може бути належним та допустимим доказом. Будь-яких інших доказів про факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння немає. Недоведеність цієї обставини виключає в діях особи склад адміністративного правопорушення.

Суд 1-ої інстанції не врахував тай факт, що відеоматеріали на основі яких складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 193323 від 10 вересня 2023 року є неналежним та недопустимим доказом, адже зйомка на портативний відео реєстратор велась не безперервно всупереч Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису

Суд 1-ої інстанції не взяв до уваги, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (надалі Інструкція)

Вказує, що ОСОБА_1 не був згодний з результатами тесту приладу «Драгер», що неодноразово повідомляв працівникам поліції, що зафіксовано на відеозаписах, які містяться в матеріалах справи. ОСОБА_1 наполягав на тому, щоб огляд на стан алкогольного сп`яніння відносно нього відбувся в медичному закладі. Всупереч Інструкції ОСОБА_1 не було доставлено до медичного закладу. Однак, матеріали справи містять направлення до медичного закладу без підпису ОСОБА_1 , оскільки останньому було відмовлено доставити його до медичного закладу задля реалізації його прав. Докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку направлення на такий огляд до медичного закладу, у справі відсутні.

У даному випадку з відеозаписів не вбачається, щоб поліцейський вручав ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, відсутні відомості про таке вручення (або відмову від отримання направлення) і в матеріалах справи. Таким чином, порушення з боку ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху не відбулось, оскільки встановлено, що поліцейським було порушено порядок направлення водія для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

До справи не додано будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами. Будь-які докази про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутні.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення адвоката Слаблюка В.М., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №193323 від 10.09.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом огляду на стан сп`яніння, результат тесту 3.70 ‰, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відеозаписом, та іншими матеріалами справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №193323 від 10.09.2023, водій ОСОБА_1 10.09.2023 о 14 год. 30 хв., на паркінгу у смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області, 200 км., керував автомобілем «Mercedes-Benz Axor 1840 LS», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Аlcotest Drager 0515 (6810)», результат тесту 3.70 ‰ проміле, тест №931. Від керування транспортним засобом водій відсторонений шляхом передачі керування транспортним засобом тверезому водієві. Такими діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол підписаний ОСОБА_1 без будь яких заперечень, тим більше зазначив, що ознайомлений і згідний. Також в поясненнях вказав що в обід пив пиво;

- роздруківкою тесту №931 здійсненого 10.09.2023 року о 16:22 год. за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest стосовно ОСОБА_1 , результат якого склав 3,70 проміле, підписаний ОСОБА_1 без будь яких заперечень;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 відмовився від підпису.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.09.2023, в якому зазначено, огляд не проводився , відмовився;

- Рапортом від 10.09.2023, відповідно до якого на «102» надійшло повідомлення про ДТП, та повідомлення що водій т/з Мерседес д/н НОМЕР_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що працівники поліції прибули за адресою: Одеська обл., а.д. М-15, 230 км Одеса- Рені (паркінг) через виклик на «102» про ДТП, та повідомлення що водій т/з Мерседес д/н НОМЕР_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 виявили ознаки алкогольного сп`яніння, на питання працівника поліції, чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_1 відповів, що вживав, ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на приладі «Драгер» на місці, на що він погодився, результат показав 3,70 проміле. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом був відсторонений.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження зазначеного, оскільки вказане спростовується наявними в матеріалах справи відеозаписом долученим до матеріалів справи та іншими матеріалами справи.

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що працівники поліції прибули за адресою: Одеська обл., а.д. М-15, 230 км Одеса- Рені (паркінг) через виклик на «102» про ДТП, та повідомлення що водій т/з Мерседес д/н НОМЕР_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 виявили ознаки алкогольного сп`яніння, на питання працівника поліції, чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_1 відповів, що вживав, ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на приладі «Драгер» на місці, на що він погодився, результат показав 3,70 проміле..

Крім того, безпосередньо під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відсутні заперечення ОСОБА_1 щодо факту керування ним транспортним засобом, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №193323 від 10.09.2023, в якому у графі пояснення по суті порушення ОСОБА_1 також не заперечувалась обставина керування ним транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, апеляційним судом був досліджений відеозапис, яким дійсно не зафіксований безпосередньо момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом, при цьому встановлено, що ОСОБА_1 безпосередньо під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не висловив заперечення щодо факту керування ним транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_1 підписав без будь яких зауважень: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №193323 від 10.09.2023, більш того вказав що згідний з протоколом, та роздруківкою тесту №931 здійсненого 10.09.2023 року о 16:22 год. за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest стосовно ОСОБА_1 , результат якого склав 3,70 проміле.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, судом не приймаються, оскільки водій ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративного протоколу жодним чином не заперечував факт керування транспортним засобом Mercedes-Benz Axor 1840 LS», д.н.з. НОМЕР_1 , а тому з`явлення таких посилань лише суду, розцінюється як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 заперечував результат огляду та йому не запропонували пройти огляд в медичному закладі є необґрунтованими з огляду на те, що чек драгер ОСОБА_1 та протокол про адміністративне правопорушення підписав без будь яких заперечень. Крім того, в матеріалах справи міститься направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.09.2023, в якому зазначено, огляд не проводився , відмовився;

Твердження апелянта відносно того, що відеозапис не був безперервним апеляційний суд оцінює критично, оскільки відеозапис, який міститься в матеріалах справи дає можливість зробити висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних відеокамер відображає із достатньою повнотою обставини даної справи, а саме те, що водій дійсно пройшов огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат якого склав 3,70 проміле, та те, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Апеляційний суд відхиляє доводи огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено за допомогою технічного засобу, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 наказу МВС України від 01 березня 2010 р. №33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2010 р. за №262/17557, до переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння серед інших відноситься газоаналізатор "Alcotest 6810". Відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатора "Alcotest 6810" його повна назва «Drager Alcotest 6810».

Відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018 р., виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 р. № 1497 (далі Постанова КМУ №1497), що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 р., термін дії до 10.02.2015 р.

01.07.2015 р. введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі ТР), затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 р. № 753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 р. є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

З огляду на викладені обставини, а також те, що жодного доказу, який би піддавав сумніву справжність показань стану сп`яніння, зафіксованих прибором, або доказів його неправильної роботи не надано, то доводи апеляційної скарги про відсутність сертифікату, неналежність засобу вимірювання, підставою для скасування постанови суду бути не можуть.

Справу розглянуто без допиту свідків, які не з`явилися в судове засідання суду першої інстанції, проте наявні у справі докази не дають підстав піддавати обґрунтованому сумніву їх письмові пояснення, долучені до справи.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Слаблюка Василя Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 10 вересня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький