Справа № 337/4484/24
Провадження № 3/337/1706/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Завгородній Є.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

До Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 01.08.2024 року о 12.30 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилилася від передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання та побутових умов відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, в квартирі, де мешкає з дитиною брудно, розкидане сміття та брудні речі. Відсутні засоби гігієни. Мати самоусунулася від виховання дитини ОСОБА_2 , який часто не ночує вдома. ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями та порушує умови ст. 150 Сімейного кодексу України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, з урахуванням того, що 18.12.2023 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було винесено постанову у справі № 337/6657/23, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Судом роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила вчинення нею правопорушення. Зазначила, що вона намагається вжити усіх заходів для виховання сина і забезпечити йому належні умови життя та навчання. Повідомила, що вона виховує сина сама, батько участі у вихованні сина не бере, обмежується перерахуванням аліментів в мінімальному розмірі, вона сама втратила роботу, не має джерел заробітку, нещодавно померла її матір, яка проживала разом з ними, сім`я перебуває у кризовій ситуації. Щодо забезпечення умов для навчання, то зараз літні канікули, тому син зараз школу не відвідує. Крім того, син може повертатися додому пізно, однак через його вік та опозиційну поведінку вона не може його контролювати в достатній мірі.

Щодо обставин, указаних в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначила, що 30.07.2024 вона повернулася додому, застала сина вдома з компанією, з`ясувала, що він викинув без її дозволу речі (меблі) на смітник, у зв`язку з чим почала йому докоряти. Коли син у грубій формі виштовхав її, викликала поліцію. В подальшому через декілька днів (01.08.2024) до неї додому приїхали працівники поліції, які склали відносно неї протокол про невиконання батьківських обов`язків.

Крім особистих пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні були досліджені: рапорт від 30.07.2024 щодо отриманої заяви за фактом домашнього насильства, фототаблиця до протоколу про адміністративне правопорушення, письмове пояснення ОСОБА_1 від 01.08.2024.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, вчинених повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Суд критично оцінює докази, що містяться в адміністративному матеріалі, в частині їхньої належності, достовірності та достатності для того, щоб дійти поза розумним сумнівом висновку про винуватість ОСОБА_1 в ухиленні від виконання батьківських обов`язків.

Суд звертає увагу, що під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, представниками органу поліції не було надано належну правову оцінку обставинам, за яких ОСОБА_1 повідомляла про факт вчинення сином домашнього насильства відносно неї, що в сукупності з іншими обставинами може свідчити про її безпорадний стан та об`єктивну неможливість впливати на девіантну поведінку чотирнадцятирічного підлітка, а не про ухилення від виконання батьківських обов`язків. Належних та достовірних доказів щодо зловживання ОСОБА_1 спиртними напоями суду не надано.

Відповідно до ч. 9 статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 2 Закону України «Про соціальні послуги» встановлюється, що соціальні послуги надаються для досягнення таких цілей: 1) профілактика складних життєвих обставин; 2) подолання складних життєвих обставин; 3) мінімізація негативних наслідків складних життєвих обставин.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про соціальні послуги» до основних принципів надання соціальних послуг відносяться гуманізм, соціальна справедливість, неупередженість та безпечність, індивідуальний підхід.

При цьому, суд констатує, що за критеріями 1) безробіття 2) малозабезпеченості, 3) наявності ознак поведінкових розладів 4) ознак домашнього насильства вказана сім`я може належати до категорії сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах і які не можуть самостійно подолати негативний вплив обставин, у розумінні пункту 4 Порядку надання соціальних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 № 587, а тому покладання всього тягаря відповідальності за проблемну поведінку сина лише на матір (без взяття до уваги інших складних життєвих обставин, у яких опинилася сім`я) суперечить загальним засадам справедливості, добросовісності та розумності, на яких регулюються сімейні відносини.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме його об`єктивної сторони, яка полягає в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання неповнолітніх дітей, а також суб`єктивної сторони, яка характеризується відсутністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283-284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ