ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/5017/22 Номер провадження 33/814/255/24Головуючий у 1-й інстанції Високих М. С. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судового засідання Старчик Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 06 вересня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, шо становить 17 000 гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 06 вересня 2023 року, мотивуючи тим, що першочергово апеляційну скаргу в його інтересах фахівцем у галузі права ОСОБА_2 було подано в межах строку на апеляційне оскарження, але вказану апеляційну скаргу помилково повернуто 02 жовтня 2023 року Полтавським апеляційним судом.

ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про місце, дату, час судового засідання апеляційної інстанції та до суду не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

Апеляційний суд перевірив матеріали справи, дослідив доводи клопотання та дійшов висновку про те, що воно підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом з тим, строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що 06 вересня 2024 року місцевим судом прийнято постанову щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Розгляд справи здійснювався без участі ОСОБА_1 (а.с.47-48).

15 вересня 2023 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на судове рішення місцевого суду (а.с.51-58).

02 жовтня 2023 року Полтавським апеляційним судом апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 06 вересня 2023 року повернуто. Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 не належить до переліку осіб, які згідно з положенями ст.294 КУпАП мають право на апеляційне оскарження названої вище постанови. Так, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказав, що є фахівцем в галузі права, який на підставі договору про надання юридичних послуг з ОСОБА_1 надає останньому правову допомогу. У той же час, закону, який би регулював питання надання правової допомоги фахівцями в галузі права, прийнято так і не було, що виключає можливість фахівців у галузі права представляти інтереси осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності в судовому порядку. Будь-яких документів, які би підтверджували повноваження ОСОБА_2 бути захисником Роменського А.А. як адвоката відповідно до ст.271 КУпАП, ним не долучено. А при розгляді справ про адміністративні правопорушення можуть брати участь як захисники лише адвокати, повноваження яких підтверджуються у встановленому законом порядку (а.с.60-61).

12 жовтня 2023 року до Полтавського апеляційного суду надійшла повторно апеляційна скарга на вказане вище судове рішення місцевого суду, яку цього разу було спільно подано й підписано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Що стосується подання апеляційної скарги ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 , то апеляційний суд зауважує наступне.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанову судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Згідно з ч.5 ст.31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Такий адвокат також не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування, крім випадків, коли таке право зупинено у зв`язку з призначенням особи на посаду до органу державної влади з`їздом адвокатів України.

При цьому, на підставі ч.3 т.31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" оскарження рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю не зупиняє його дії.

Держава в особі відповідних органів визначає певне коло суб`єктів надання правової допомоги та їх повноваження. Аналіз чинного законодавства України з цього питання дає підстави визначити, зокрема, такі види суб`єктів надання правової допомоги:

державні органи України, до компетенції яких входить надання правової допомоги (Міністерство юстиції України, Міністерство праці та соціальної політики України, нотаріат тощо);

адвокатура України як спеціально уповноважений недержавний професійний правозахисний інститут, однією з функцій якого є захист особи від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах (ч.2 ст.59 Конституції України);

суб`єкти підприємницької діяльності, які надають правову допомогу клієнтам у порядку, визначеному законодавством України;

об`єднання громадян для здійснення та захисту своїх прав і свобод (ч.1 ст.36 Конституції України).

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За рішенням Конституційного Суду України №13-рп/2000 від 16 листопада 2000 року було встановлено, що положення ч.1 ст.59 Конституції України треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. При цьому, було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ч.1 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Зазначене вище рішення було ухвалене в листопаді 2000 року й відповідало положенням діючої на той час редакції Конституції України. У той же час, за Законом України №1401-VIII від 02 червня 2016 року Конституцію України було доповнено ст.131-2, відповідно до якої до Основного Закону внесені зміни, за якими виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також щодо представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Цим же Законом України розділ XV «Перехідні положення» Конституції доповнено п. 16-1, за змістом якого представництво відповідно до ст.131-2 Конституції України виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Отже, з урахуванням викладеного вище, згідно з положеннями ст.131-2 Конституції України, яка є нормою прямої дії, з 01 січня 2018 року виключно адвокат здійснює представництво особи в апеляційному суді у справах про адміністративні правопорушення.

При цьому, Закону України, який би регулював питання надання правової допомоги фахівцями в галузі права прийнято не було, що виключає можливість фахівців у галузі права представляти інтереси осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності в судовому порядку.

Будь-яких документів, які би підтверджували повноваження ОСОБА_2 бути представником (захисником) ОСОБА_1 у відповідності до положень ст.271 КУпАП, у матеріалах справи не встановлено й ним не долучено.

Обгрунтовуючи наявність права на оскарження постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 посилається на те, що він є фахівцем у галузі права, оскільки має диплом за спеціальністю "Магістр права", з 26 вересня 2007 року до 21 липня 2023 року здійснював адвокатську діяльність, та долучив договір про надання юридичних послуг №14/09-23 від 14 вересня 2023 року, укладений між ним як фахівцем

Таким чином, ОСОБА_2 не заперечується про те, що він наразі не здійснює адвокатську діяльність. Згідно з даними Єдиного реєстру адвокатів України право ОСОБА_2 на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно з п.3 ч.1 ст.31 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": з 26 червня 2024 року до 26 січня 2025 року - на підставі рішення №109/2024 дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 26 червня 2024 року; з 31 липня 2024 року до 31 березня 2025 року - на підставі рішення №129/2024 дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 31 липня 2024 року. Ці рішення є чинними та не скасовані, що підтверджується відповіддю Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області Київської області №763 від 10 вересня 2024 року, наданою на запит Полтавського апеляційного суду.

Отже, ОСОБА_2 не є особою, яка відповідно до положень ст.294 КУпАП має право подавати апеляційну скаргу на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 06 вересня 2023 року. Натомість, таким правом за обставин цієї справи наділений ОСОБА_1 як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому апеляційним судом не приймається рішення про повернення поданої та підписаної, в тому числі ОСОБА_1 апеляційної скарги, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Повертаючись до вирішення питання про поновлення процесуального строку, оскільки першочергово апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 було подано в межах строку апеляційного оскарження, повторно ОСОБА_1 подав її в розумний строк, необхідний для реалізації процесуальних прав і виконання процесуальних дій, враховуючи причини повторно звернення до суду апеляційної інстанції, то з метою дотримання права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на доступ до суду, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження як такого, що пропущений із поважних причин.

Отже, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 06 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун