ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2205/24 Справа № 205/7001/24 Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу адвоката Чіпа Ярослава Миколайовича, в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2024 року якою провадження відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 10 травня 2024 року, близько 14 години 30 хвилин, водій ОСОБА_2 , на перехресті вул.Ю.Кондратюка та вул.Набережна Заводська, в м.Дніпро, керуючи автомобілем «BMW850I», р/н НОМЕР_1 та виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, перед проїзною частиною не надала дорогу транспортному засобу «SUBARU FORESTER», р/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , що рухався по ній, внаслідок чого сталося зіткнення, під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Чіп Я.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що на його переконання дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані працівниками поліції щодо порушення нею п. 10.2 ПДР України.

Вказує, що зіткнення двох транспортних засобів мало місце за межами перехрестя, при русі водія ОСОБА_1 після виїзду з перехрестя.

Також зазначає, що факт того, що водій ОСОБА_2 виїжджала на проїздну частину саме з прилеглої території, оскільки дорога з якої почав рух вказаний водій немає наскрізного проїзду, також підтверджується загальнодоступним картографічним зображенням даного перехрестя, з якого вбачається, що дорога по якій рухалась водій ОСОБА_2 є виїзд з прилеглої території оскільки не має наскрізного проїзду.

Також вказує, що посилання суду першої інстанції на встановлений режим роботи світлофорного об`єкту перед виїздом із прилеглої території не змінює межі перехрестя та не спростовують беззаперечного факту зіткнення за його межами.

Адвокат Чіп Я.М. та потерпілий ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, від адвоката Чіпа Я.М. надійшла заява про розгляд справи без ОСОБА_1 та його представника, наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали та письмові докази, наявні в справі, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про не доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, наявні в матеріалах провадження.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 907486 від 10.05.2024 року, 10 травня 2024 року, близько 14 години 30 хвилин, водій ОСОБА_2 , на перехресті вул.Ю.Кондратюка та вул.Набережна Заводська, в м.Дніпро, керуючи автомобілем «BMW850I», р/н НОМЕР_1 та виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, перед проїзною частиною не надала дорогу транспортному засобу «SUBARU FORESTER», р/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , що рухався по ній, внаслідок чого сталося зіткнення, під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху України

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих працівникам поліції одразу після ДТП, 10.05.2024 близько 14.30 годин він керував транспортним засобом Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 , їхав по вул. Ю. Кондратюка та здійснив поворот ліворуч на вул. Набережна Заводська у напрямку ж/м Парус в м. Дніпро. На перехресті вул. Ю. Кондратюка та вул. Набережна Заводська, прямо перехрестя перетинав транспортний засіб BMW M850 I д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 не помітив вказаний транспортний засіб, який виїжджав з прилеглої території храму Різдва Пресвятої Богородиці та не надав дорогу вищезазначеному транспортному засобу, через що сталося зіткнення автомобілів.

Водій ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях зазначила, що 10.05.2024 близько 14.30 годин вона, керуючи транспортним засобом BMW M850 I д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджала з прилеглої території на зелене світло світлофора з храму Різдва Пресвятої Богородиці в сторону вулиці Ю. Кондратюка на перехресті з вулицею Набережна Заводська в м. Дніпрі. Перетинаючи перехрестя вул. Набережної Заводської та вул. Ю. Кондратюка, рухаючись прямо, водій транспортного засобу Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з вулиці Ю.Кондратюка та повертав ліворуч на вул. Набережна Заводська, не надав їй перевагу у русі, здійснивши зіткнення вищевказаних транспортних засобів.

Також судом було взято до уваги відповідь КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР від 27.06.2024 року за вих. 17/17-25, надану на адвокатський запит представника потерпілої ОСОБА_2 адвокату Плошенку В.І., відповідно до якої станом на 14 годину 30 хвилин 10.05.2024 року світлофорний об`єкт вул. Набережна Заводська - вул. Юрія Кондратюка працював у 4-фазному режимі, під час якого було дозволено рух транспортних засобів по вул. Юрія Кондратюка в напрямку церкви з правим та лівим поворотом (куди здійснював маневр повороту водій ОСОБА_4 та був дозволений рух транспортних засобів від церкви в напрямку вул. Юрія Кондратюка (куди здійснювала рух водій ОСОБА_2 ) з правим та лівим поворотом.

Згідно схеми ДТП та наявних в матеріалах справи фото-таблиць вбачається, що

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Апеляційний суд, дослідивши зміст наявних у матеріалах справи доказів, дійшов до висновку про те, що фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та матеріали справи свідчать про те, що саме внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.6 ПДР України виникла дана ДТП, оскільки останній керуючи автомобілем Subaru Forester та повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не надав дороги та допустив зіткнення з автомобілем BMW під керуванням водія ОСОБА_2 , котра рухалась в зустрічному напрямку на дозволяючий зелений сигнал світлофора прямо.

Ствердження захисника про те, що водій BMW ОСОБА_2 виїжджала на проїзну частину з прилеглої території та не рухалась по перехрестю, є хибними.

Відповідно до п. 10 розділу Загальні положення ПДР України, перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Версія сторони захисту про те, що ОСОБА_2 виїжджала на проїзну частину вулиці Набережної Заводської з прилеглої території, а не перетинала перехрестя, спростовується наявними матеріалами справи.

Зокрема, згідно інформації, наданої КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР від 27.06.2024 року, світлофорний об`єкт вул. Набережна Заводська Ю.Кондратюка працює у чотирьох фазному режимі, четверта фаза якого передбачає рух транспортного засобу на зелений сигнал світлофора по вул. Ю.Кондратюка в напрямку церкви з правим та лівим поворотом, одночасно з рухом транспортних засобів від церкви Ю.Кондратюка з лівим та правим поворотом.

Це висновок також підтверджує наявність на ділянці дороги від церкви в напрямку вул.Набережна Заводська, по якій здійснювала виїзд водій ОСОБА_2 , окрім світлофора ще і дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу», який згідно п.2.1 розділу 33 Дорожні знаки означає, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Наведене у сукупності з наявною у матеріалах справи фототаблицею дає підстави для висновку, що зазначена ділянка проїзної частини, де сталася ДТП, не є прилеглою територією, а є перехрестям нерівнозначних доріг.

Таким чином, апеляційні доводи захисника про те, що водій ОСОБА_2 повинна була виконувати п. 10.2 ПДР України та надати дорогу водію ОСОБА_1 , а не керуватися правилами дорожнього руху, що регламентують умови проїзду перехрестя, є хибними.

Посилання адвоката на картографічне зображення Google Maps, відповідно до якого дорога по якій рухалась водій ОСОБА_2 є виїзд з прилеглої території, оскільки не має наскрізного проїзду, є його суб`єктивним висновком та не спростовує встановлених судом обставин.

До такого ж висновку дійшов апеляційний суд і щодо тверджень сторони захисту про те, що відповідно до схеми місця ДТП, зіткнення транспортних засобів відбулось за межами перехрестя на відстані 3,8 метри від кордону даного перехрестя

Аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про не доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах встановлених постановою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2024, та відсутність порушення ОСОБА_2 вимоги п. 10.2 ПДР України.

Отже, доводи апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди, не дослідження всіх обставин справи та не надання належної оцінки наявним доказам у справі, є неспроможними.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про не доведеність вини ОСОБА_2 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2024 є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Чіпа Ярослава Миколайовича, в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2024 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун