Справа №592/4787/24
Провадження №3/592/881/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Роман Анатолійович, розглянувши матеріали які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

17.03.2024 о 01:06 в м. Суми по вул. Білопільський шлях, 26/2, водій ОСОБА_1 керував т.з. Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засідання, що призначалися на 04.04.2024, 21.05.2024, 17.06.2024, 05.08.2024 та 05.09.2024 ОСОБА_1 будучи повідомленим про час та місце розгляду справи не з`явився, щоразу надаючи клопотання про відкладення розгляду справи з різних підстав, однак станом на час розгляду справи (зі сплином 5 місяців після надходження справи до суду) участь захисника у судовому засіданні не забезпечив, письмових заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення від нього не надходило.

Відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому враховуючи що ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи, мав достатньо часу для отримання правової допомоги та надання письмових заперечень щодо складеного протоколу, однак зазначеним правом не скористався, зважаючи на розумність строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши протокол про адміністративні правопорушення серії ААД №618883 від 17.03.2024, надані докази, суд приходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення ААД №618883 від 17.03.2024 підтверджується дослідженими доказами, а саме:

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода, згідно якого від проходження огляду ОСОБА_1 категорично відмовився;

-розпискою ОСОБА_2 , згідно якої зобов`язався доставити автомобіль до місця стоянки та не допустити ОСОБА_1 до керування т.з.;

-довідкою АП УПП в Сумській області від 19.03.2024 відповідно до якої згідно облікових даних водій ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 24.09.2009, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року не притягувався, посвідчення водія вилучено у відповідності до ст.265-1 КУпАП

-відеозаписами з автомобільного та нагрудних відеореєстраторів поліцейських на оптичному носії даних DVD-R, на якому зафіксовано події зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення, відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), суддя не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а матеріали справи мають достатньо доказів, яким доведено як факт керування т/з особою, так і факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у закладі охорони здоров`я.

У свою чергу порядок проходження огляду на стан сп`яніння, про який йдеться мова, закріплений у ст. 266 КУпАП.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами).

Таким чином, ОСОБА_1 щодо якого були об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку відмовився пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з та у закладі охорони здоров`я, внаслідок чого і був складений протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Враховуючи характер правопорушення та особу винного, вважаю необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі ст. 40-1, 283 ч.5 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ч.5 ст.283 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в її разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений у строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко