Справа № 461/5438/24 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/1270/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2024 року,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення 850 грн штрафу в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,6 грн судового збору.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою судді, 11.06.2024 року о 12 годині 10 хвилин на вул. Чоловського, 2 у м. Львові, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Opel - Insignia, днз НОМЕР_1 , під час руху не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий т/з Mercedes-Benz GLC350 д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1, Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №815949 від 13.06.2024 року, 11.06.2024 року о 12 годині 10 хвилин на вул. Чоловського, 2 у м. Львові, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Opel Insignia, д.н.з НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце події, не повідомивши про це орган чи підрозділ поліції, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із вищенаведеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що працівниками поліції, на всіх етапах, усно та письмово, він заявляв, що жодної причетності до ДТП не має, що відповідає дійсності.

У поданих поясненнях стверджує, що судом першої інстанції було порушено підсудність, оскільки вул. Чоловського відноситься до Залізничного районного суду м. Львова.

Наголошує, що ні свідки ні потерпілий, в першій інстанції допитані не були.

В судове засідання апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляд справи не прибув, натомість подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо закриття провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , залишаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, не усвідомлював факту пошкодження іншого автомобіля, при цьому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП не є доведеною належними та допустимими доказами, у зв`язку із відсутністю таких в матеріалах справи.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі й дослідженими у судовому засіданні доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, що передбачено диспозицією ст. 124 КУпАП.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Таким чином елементом об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення є спричинення саме майнової шкоди, у зв`язку із чим потерпілим в даному випадку може бути зокрема особа, яка є власником транспортного засобу, якому в результаті ДТП заподіяно шкоду.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею першої інстанції доказів, яким надано належну оцінку.

Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами у справі: протоколом про адміністративне правопорушення від 13.06.2024 року серії ААД № 815948 (а.с.11), схемою місця ДТП (а.с.), поясненнями, та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 815948 від 13.06.2024 року у вину ОСОБА_1 поставлено те, що він 11.06.2024 о 12 годині 10 хвилин на вул. Чоловського, 2 у м. Львові, керуючи т/з Opel Insignia, днз НОМЕР_1 , під час руху не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий т/з Mercedes-Benz GLC350 д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дії водія ОСОБА_1 , який порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, а саме керуючи автомобілем Opel Insignia, д.н.з НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль Mercedes-Benz GLC350 д.н.з НОМЕР_2 , перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньою пригодою та внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Всупереч тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд першої інстанції об`єктивно та неупереджено дослідив всі наявні докази, які містяться в матеріалах справи, дав їм належну оцінку щодо їх достовірності та достатності для висновків суду по суті справи щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо твердження апелянта про те, що судом першої інстанції було порушено підсудність, оскільки вул. Чоловського відноситься до Залізничного районного суду м. Львова, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Окрім цього, ч. 2 ст. 276 КУпАП запроваджує альтернативну підсудність для справ про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі ст.ст. 122-4, 124 КУпАП за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника.

Як слідує з протоколу серії ААД № 815949 від 13.06.2024, місце проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 , що відноситься до Галицького району м. Львова. Таким чином, справу про адміністративне правопорушення за вказаним протоколом розглянув належний суб`єкт суддя Галицького районного суду м. Львова.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови. Будь-яких інших доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків, викладених у постанові судді суду першої інстанції, апелянтом не надано та таких не здобуто.

Неправильного застосування норм матеріального або процесуального права при розгляді справи суддею, які б стали підставою для скасування чи зміни оскаржуваної постанови не встановлено.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк