ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1662/23 Номер провадження 33/814/770/24Головуючий у 1-й інстанції Река А. С. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатів Конончук З.В., Шевченко С.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Конончук Зоряни Володимирівни на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 квітня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 397509 від 07 серпня 2023 року, 07.08.2023 р о 19.45 хв. за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Кривуші, вул. Б. Хмельницького, буд.57, водій автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 не врахувала дорожню обстановку та здійснила виїзд на зустрічну смугу руху, де допустила зіткнення з автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні ушкодження із матеріальними збитками, травмованих немає. Водій порушила вимоги п.п. 13.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25.04.2024 р провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнано винною за ст.124 КУпАП та закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративне стягнення, передбачене ст. 38 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив, захисник ОСОБА_1 адвокат Конончук Зоряна Володимирівна. подавши апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25.04.2024 року та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржувана постанова є незаконною, не обґрунтованою. Крім того, посилається на те, що суд не сприйняв такі доводи свідка сторони захисту та навмисно спростував їх поясненнями свідків потерпілої сторони.

Разом із тим, посилається на те, що наявність людей на смузі руху, з якими ОСОБА_1 намагалася уникнути зіткнення, та висновок автотехнічної експертизи від 16.10.2023 р, яким встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 невідповідність вимогам ПДР, які б знаходилися у причино-наслідковому зв`язку із ДТП, свідчить про відсутність вини в діях ОСОБА_1 .

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що повний текст складено та проголошено 29.04.2024 року, що унеможливило подання апеляційної скарги на постанову до моменту ознайомлення із її текстом.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, приходжу до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом вірно встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 07 серпня 2023 року о 19 год. 45 хв. за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Кривуші, вул. Б. Хмельницького, буд.57, водій автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 не врахувала дорожню обстановку та здійснила виїзд на зустрічну смугу руху, де допустила зіткнення з автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні ушкодження із матеріальними збитками, травмованих немає. Водій порушила вимоги п.п. 13.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 квітня 2024 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнано винною за ст.124 КУпАП та закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративне стягнення, передбачене ст. 38 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних-ІТ від переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно із п.13.4 ПДР України, якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Із матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 , не виконала п.13.4 ПДР України, що підтверджується вказаними вище належними та допустимим доказами, дослідженими в ході судового засідання.

Враховуючи наведене, вважаю, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо доведеності факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП належними та допустимими доказами, які відібрані працівниками на місці дорожньо-транспортної пригоди.

В доводах апеляційної скарги, зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, висновку суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова є незаконною, не обґрунтованою, суд частково враховує дані доводи виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи до доказів які зібрані у передбаченому законом порядку, працівниками поліції та підтверджують вину ОСОБА_1 , відносяться: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №397509 від 07 серпня 2023 року (а.с.3); рапортом начальника чергової частини відділення поліції №2 (м. Кременчук) ГУНП в Полтавській області Давидова О.М. (а.с.4,5); схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка засвідчена уповноваженою особою та учасниками ДТП (а.с.7); фототаблицею до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.11); відеозаписом; поясненнями самих учасників ДТП; поясненнями працівників поліції які складали протокол та оформляли ДТП;

Суд апеляційної інстанції вважає вказані докази належними, допустимими та об`єктивними, які зібрані у передбачений законом спосіб.

Інші докази, які подані сторонами під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме: показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; висновок експерта №1044/10/2023, не є об`єктивними, оскільки не узгоджуються з іншими доказами по справі, викликають сумнів щодо їх належності та допустимості, а тому не повинні були братися до уваги при прийнятті рішення.

Суд першої інстанції, на вказані обставини уваги не звернув, та вдався до безпідставного аналізу вказаних доказів, навівши у постанові мотиви, які не визнаються сторонами, про що зазначено у апеляційній скарзі та поясненнях представників сторін.

Зважаючи на те, що допущенні процесуальні порушення місцевим судом, не вплинули на правильність прийнятого остаточного рішення, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду з даних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 наявними у матеріалах справи доказами.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та враховуючи положення ст. 38 КУпАП закрити провадження в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Конончук З.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 квітня 2024 року задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Конончук Зоряні Володимирівни строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Конончук Зоряни Володимирівни залишити без задоволення.

Постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин