КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4289/2024 Суддя апел. інст.- Глиняний В.П.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Глиняний В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Пустового Богдана Вікторовича на постанову Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкиУкраїни, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року, ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_2 16.03.2024 о 23 год. 50 хв. у м. Києві по вул. ЄвгенаКоновальця, 33, керувала автомобілем «FiatCinquecento» д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Оглядпроводився у встановленому законом порядку лікарем наркологом КНП «КМНКЛ «Соціотерапія, за адресою: м. Київ, вул. Чорних Запорожців, 20, висновок № 001029 від 20.03.2024. Огляд зафіксовано на боді камери інспекторів патрульної поліції № 474269, № 470886. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.9а) ПДР чим вчинила адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, захисник Пустовий Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суддірайонного суду та закрити адміністративне провадження за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення згідно п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що протокол суперечить вимогам ч.2 ст.254 КУпАП оскільки складено через 11 днів після встановлення особи правопорушника, містить орфографічну помилку в написанні по батькові правопорушника, а також не містить відомостей про особу водія, що не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, на що суд не звернув уваги, як і не дав належної оцінки тій обставині, що протокол є недопустимим доказом. В своїх доводах захисник посилається і на практику ЄСПЛ, за якою недостатність доказів повинна оцінюватись згідно принципу « поза розумних сумнівів».

Окремо апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_2 транспортним засобом не керувала та не виконувала функції водія.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлена належним чином, адвокат Пустовий Б.В. не заперечує проти розгляду справи за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Пустового Б.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Згідно вимог п. 2.9. а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння,

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За обставин, викладених у постанові, що підтверджені зібраними у справі та дослідженими судом доказами, а саме:з протоколомпро адміністративне правопорушення серії ААД № 498254 від 27.03.2024, згідно якого ОСОБА_2 16.03.2024 о 23 год. 50 хв. у м. Києві по вул. ЄвгенаКоновальця, 33, керувалаавтомобілем «FiatCinquecento» д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння; висновком медичного огляду КНП «Київськаміськанаркологічнаклініка «Соціотерапія» № 001029 від 20.03.2024, лікар ОСОБА_3 , за яким ОСОБА_2 17.03.2024 о 00 год. 40 хв. перебувала у стані алкогольного сп`яніння (0,61%), ОСОБА_2 в ніч з 16 на 17 березня 2024 року порушила вимоги пункту 2.9а) Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджуються відеозаписами бодікамер інспекторів патрульної поліції № 474269, № 470886, з яких вбачається, що під час спілкування працівником поліції виявлено у неї ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини; порушення координації рухів, у зв`язку з чим, ОСОБА_2 ,як водію транспортного засобу, було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlcotest» або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_2 погодилась пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, жодних заперечень з приводу того, що не є водієм та не керувала даним транспортним засобом не висловлювала.

Коли працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу провели за допомогою технічного приладу огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 та повідомили їй результати огляду - 0,43‰, що перевищує допустиму норму,останн явисловила свої заперечення щодо отриманих результатів. Після чого поліцейський роз`яснив ОСОБА_2 , що у разі її незгоди з цим результатом, остання має право пройти огляд у закладі охорони здоров`я та пояснив порядок його проходження. Після чого, ОСОБА_2 погодилася проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та була доставлена до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». Лікарем вказаного закладу проведено поверхневий огляд ОСОБА_2 , зафіксовано клінічні ознаки перебування її у стані алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlcotest». ОСОБА_2 повідомила, що недовіряє показам «DragerAlcotest» та виявила бажання здати аналіз біологічного середовища (сечу), надання своєї згоди закріпила підписом на бланку згоди на відібрання біологічних зразків. Вібідрані зразки біологічного середовища - сечу, у присутності ОСОБА_2 та працівника поліції було опломбовано та передано для подальшого проведення амбулаторного дослідження.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала . Відповідає вимогам Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і складений щодо ОСОБА_2 висновок № 001029 від 20.03.2024 року КНП «КМНКЛ «Соціотерапія».

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказіву справі, з огляду на положення ст.251 КУпАП, приходжу до висновку про те, що суддею першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_2 які полягають у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведеного, твердження апелянта про те, що у справі недостатньо доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення є безпідставними, як і посилання на невідповідність складеного протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.254 КУпАП з огляду на орфографічну помилку в написанні по батькові правопорушника « ОСОБА_4 » та його складання через 11 днів після встановлення особи водія, оскільки протокол було складено 27 березня 2024 року після отримання лікарського Висновку № 001029 від 20.03.2024 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, з долученого до матеріалів справи повідомлення про запрошення до підрозділу поліції вбачається, що 17 березня 2024 року ОСОБА_2 повідомлялась про необхідність прибуття до відділку поліції на 09 год 00 хв 27.03.2024 року для складання протоколу про адміністративне правопорушення та отримання його копії на підставі саме Висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». Відповідно ж до рапорту поліцейського ОСОБА_5 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, останній повідомляв керівництво управління патрульної поліції у м. Києві про допущену помилку у написанні анкетних даних ОСОБА_2 . Крім того, за долученими до протоколу про адміністративне правопорушення витягів щодо посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстрації транспортного засобу ОСОБА_6 по батькові значиться як « ОСОБА_7 », що не викликає сумнівів у правильності встановлення її особи.

Не є переконливими посилання адвоката на те, що суддя не звернув увагу на ту обставину, що ОСОБА_2 не керувала транспортним засобом та не мала обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з камер поліцейських вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, які пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на встановленні стану алкогольного сп`яніння, вона не заперечувала, що є водієм автомобіля та не повідомляла, що передавала тої ночі право курування належного їй автомобіля іншій особі.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є законною, підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Пустового Б.В. залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києвавід 26 червня.2024 року, якою ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Глиняний