Справа № 932/5790/24
Провадження № 3 /932/2885/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 рокум. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Ярощук О.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділення поліції №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, частиною 1 статті 160 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 27.06.2024 року, близько 16.20 год, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, буд. 119 здійснював торгівлю з рук (м`ясо).

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду судом протоколу відносно нього у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 160 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 29.07,2024, 05.08.2024 та 09.08.2024 року винесено постанови про привід ОСОБА_1 .

Органами поліції ОСОБА_1 до суду для розгляду адміністративного матеріалу доставлений не був. Натомість, із рапорту ДОП СП ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області вбачається, що встановити фактичне місце знаходження ОСОБА_1 не надалося можливим, оскільки відповідно до письмового пояснення мешканця квартири гр. ОСОБА_2 за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ) гр. ОСОБА_1 ніколи не мешкав, та дозволу на проживання за даною адресою він йому особисто не надавав.

Отже, відомості що внесені до протоколу у частині місця проживання ОСОБА_1 не відповідають дійсності, відповідно повістки, що направлялися за адресою, що вказана у протоколі не врученні і сам ОСОБА_1 є неналежно повідомленим про час і місце судового розгляду справи щодо нього.

Відповідно до ст. 160 ч.1 КУпАП, адміністративна відповідальність особи настає за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Як вбачається з матеріалів, які додані до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, жодних доказів того, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю з рук не має, а фото, на якому зображено шматок м`яса не є доказом, який підтвердив би факт торгівлі м`ясом та обставини, викладені у протоколі.

За таких обставин, встановлюючи, у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 160 ч.1 КУпАП, у справі відсутні, факт порушення ОСОБА_1 вимог ст. 160 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

Так, ст. 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: "Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь".

У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися до кримінальним цілей, застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Оцінюючи всі докази, додані до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу в їх сукупності, точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до переконання, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, вищевказане, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 160 ч.1 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Ярощук