Справа № 504/3433/24
Номер провадження 3/504/1995/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 видане 15.06.2004, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушенні не визнав, повідомив суду, що їхав на автомобілі разом з сином на море, не по трасі, як вказано у протоколі, з увімкненим ближнім світлом фар, а перед цим випив пляшку безалкогольного пива. Поліцейські зупинили транспортний засіб та відчули в нього запах алкоголю з порожнини роту, який можливо виходив від безалкогольного пива. Жодних ознак сп`яніння в нього не було. Дійсно, йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинкуи, проте від проходження такого він відмовився, так як вважав працівників поліції упередженими. Також, відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, оскільки поліцейські вказали, що огляд буде проводитись у м. Одесі, хоча у м. Южне є відповідний лікувальний заклад де можна такий огляд пройти. За наведених обставин, на думку ОСОБА_1 працівники поліції діяли упереджено і вказана упередженість, могла призвести до необ`єктивних результатів огляду у на стан сп`яніння.

Також, ОСОБА_1 заявив письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В клопотання зазначені наступні доводи: місце зупинки транспортного засобу у протоколі про адміністративне правопорушення зазначене не вірно; зупинка транспортного засобу була безпідставною; в протоколі не розкрито суть та ознаки складу правопорушення, оскільки вказані дві взаємовиключні фабули подій, про те, що водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду; протокол не містить даних, щодо залучення свідків під час складення протоколу; причиною відмови від проходження огляду в медичному закладі є те, що водія направляли для огляду до КНП «ООМЦПЗ», що розташований за 50 км від місця події, натомість огляд можна було провести у КНП «Южненська міська лікарня», що за 10 км від місця; відео запис здійсненим поліцейським є не безперервним.

Судом встановлено, що 03.08.2024 о 18:20 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога М14, 54 км, ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Сarina р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 03.08.2024 серії ААД №479334, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився;

- актом огляду на стан сп`яніння від якого ОСОБА_1 відмовився;

- направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 03.08.2024;

- відео записом, з місця зупинки транспортного засобу, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння.

Вказані докази повністю підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що в протоколі не розкрито суть та ознаки складу правопорушення, оскільки вказані дві взаємовиключні фабули подій, про те, що водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду, суд до уваги не приймає, оскільки суть правопорушення у протоколі сформульована наступним чином: « ОСОБА_1 керував автомобілем, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР».

Отже, особою, що складала протокол чітко сформульовано ознаки алкогольного сп`яніння, що стали підставою для висунення законної вимоги водію про проведення огляду його на стан сп`яніння, та факт відмови ОСОБА_1 від такого огляду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Вказаними нормами закону регламентується порядок проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, натомість доводи ОСОБА_1 про те, що протокол не містить даних, щодо залучення свідків під час складення протоколу та причиною його відмови від проходження огляду в медичному закладі є те, що водія направляли для огляду до КНП «ООМЦПЗ», що розташований за 50 км від місця події, натомість огляд можна було провести у КНП «Южненська міська лікарня», що за 10 км від місця, суперечать вищевказаним нормам КУпАП. Так, під час проведення огляду, працівники поліції мають обов`язок залучати свідків, у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису, однак в даному випадку працівниками поліції застосовувалась відеозйомка подій. Крім того, законом не передбачено вибір особою закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, натомість перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що місце зупинки транспортного засобу у протоколі про адміністративне правопорушення зазначене не вірно, не підтверджене жодними доказами та судом до уваги не приймається.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що підстав для зупинки його транспортного засобу не було, оскільки вказана обставина жодним чином не спростовує факт вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, до матеріалів справи долучено постанову від 03.08.2024 про притягнення останнього до відповідальності за ст. 125 КУпАП, тобто керування автомобілем поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар. Відомостей про оскарження вказано постанови суду не надано.

Відхиляються судом доводи ОСОБА_1 про відсутність безперервної фіксації адміністративних матеріалів, оскільки долучений до протоколу відео запис є повним та достатнім для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у вказаній справі.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, за вчинене порушення, суд звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення, та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,6 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.307КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів