Провадження № 3/760/4303/24
П О С Т А Н О В А
20.06.2024 м. Київ
Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у Полтавській області, відносно
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «ОЛВІ КО ЛТД»,
за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -
До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 45-78/12/16-31-04-06-04 від 08.05.2023 року, складений ГДІ Кременчуцького відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Полтавській області ОСОБА_2 . Зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а саме: порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: несвоєчасно подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2024 рік, граничний термін подання 20.02.2024, фактично декларація подано 02.04.2024 року, чим порушено п. 266.7 ст. 266 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями).
У судове засідання, призначене на 20.06.2024 року, ОСОБА_1 не прибув, про день, час та місце розгляду адміністративного протоколу повідомлявся належним чином.
Частиною 1 статті 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
У п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та в порядку, встановлених цим кодексом, а фактичні цим кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних) оформлюються у вигляді акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Зазначені правовідносини стосовно проведення податкових перевірок та оформлення їх результатів регламентовані також Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів від 20.08.2015 № 727, а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затвердженими наказом ДФС від 01.06.2017 № 396.
Згідно з порядком та методичними рекомендаціями акт документальної перевірки службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати та є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.
Одним із невід`ємних прав платника податків відповідно до п.п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акта перевірки в порядку, установленому цим кодексом.
У п. 86.7 ст.86 ПК передбачено, що в разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами й даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 цього кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.
Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оскаржено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень. Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.06.2020 по справі № 140/388/19.
Водночас платник податку за обставинами справи заперечень на акт не подавав. А саме, на час розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили жодні докази, які б підтверджували факт незгоди із висновками, викладеними податковим органом в Акті про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності ТОВ «ОЛВІ КО ЛТД», так само не надана будь-яка інформація щодо оскарження з боку ТОВ «ОЛВІ КО ЛТД» в адміністративному порядку висновків податкового органу.
Так, дослідивши матеріали справи: протокол № 45-78/12/16-31-04-06-04 від 08.05.2024 р., копія рекомендованого повідомлення, корінець повідомлення № 2887/12/16-31-04-06-09, інформація про направлення акту камеральної перевірки від 03.04.2024 року, Акт від 03.04.2024 № 4000/16-31-04-06-03/19030446 про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності ТОВ «ОЛВІ КО ЛТД», витяг, інформація про направлення другого примірнику протоколу від 08.05.2024 року, суд дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Таким чином, враховуючи вищевказані докази, які були досліджені судом у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Статтею 33 КУпАП регламентовано, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, які пом`якшують адміністративну відповідальність, судом не встановлені.
Обставини, які обтяжують відповідальність, судом не встановлені.
Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 необхідно піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід Держави у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.
На підставі викладеного, та керуючись ч. 1 ст. 163-1, 221, 283, 284, 288, 289 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» , суд,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «ОЛВІ КО ЛТД», - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Піддати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь Держави, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: К. С. Застрожнікова