Справа № 166/1001/24 Провадження №33/802/564/24 Головуючий у 1 інстанції:Фазан О. З.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судового засідання Таровської А.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Панасюка І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Панасюка І.І. на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 26 липня 2024 року стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії кухаря відділення логістики п`ятої прикордонної застави першої прикордонної комендатури,

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 01.06.2024 в період з 21:42 год по 21:51 год, в умовах особливого періоду, на території 5 прикордонної застави (з м.д. н.п. Млинове) НОМЕР_1 прикордонної комендатури (з м.д. н.п. НОМЕР_2 ), під час несення служби в прикордонному наряді «Чатовий», порушила правила несення прикордонної служби, а саме залишила місце несення служби до зміни чи закінчення терміну несення служби, чим порушила вимоги абзацу 9 пункту 11 глави 2 розділу ІІ, абзацу 3 пункту 9 глави 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржену постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржена постанова є незаконною та судом здійснено формальний розгляд справи без належної оцінки доказів та встановлення дійсних обставин справи.

Апелянт вказує, що ОСОБА_1 наказ на охорону державного кордону України не отримувала і не входила до складу наряду з охорони державного кордону України, а несла службу на території військового містечка. На думку захисника, ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке вона не вчиняла.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника адвоката Панасюка І.І., які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Посилання захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, на переконання апеляційного суду голослівні.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 172-18 КУпАП відповідальність настає за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №288485 від 21.06.2024; копією службового посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 ; витягом з обліку несення служби журналу бойових дій п`ятої прикордонної застави (з АДРЕСА_2 ) в період з 00:00 год. 01.06.2024 по 24:00 год. 01.06.2024; витягом з книги обліку особового складу п`ятої прикордонної застави (з АДРЕСА_2 ) першої прикордонної комендатури (з АДРЕСА_1 ); актом комісійного перегляду відеофайлів з камер відеоспостереження встановлених на 5 прикордонній заставі (з м.д. н.п. Млинове) НОМЕР_1 прикордонної комендатури (з м.д. АДРЕСА_1 ); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.06.2024; наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону ОСОБА_4 про результати службового розслідування; відеозаписом вчинення адміністративного правопорушення, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №288485 від 21.06.2024, складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і він є оформленим та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення. Отже, наведені докази є належними та допустимими та обґрунтовано покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, остання власноручно зазначила про те, що покидала місце несення служби з дозволу старшого наряду ОСОБА_5 для зміни взуття, що зайняло у неї приблизно 10 хвилин, тобто фактично підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно неї.

Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 , були роз`яснені, про що свідчить підпис останньої в такому.

Таким чином особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу щодо неї не лише не заперечувала своєї винуватості у вчиненні правопорушення, а фактично її визнавала.

При цьому, твердження захисника про необхідність кваліфікації вказаних вище дій ОСОБА_1 за іншою статтею є лише його суб`єктивною думкою, яка не ґрунтується на матеріалах справи.

Покликання захисника про те, що справа розглянута формально, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи та оцінено наявні в матеріалах справи докази, надано їм належну оцінку.

Разом з тим, апеляційний суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, з огляду на наступне.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до цього складу адміністративного правопорушення.

Так, як вбачається з службової характеристики, ОСОБА_1 службові обов`язки виконує добре, вимоги керівних документів з прикордонної служби та статутів Збройних Сил України знає, проте не в повній мірі. Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 не залишала територію застави, а лише на 8 хвилин залишила місце несення служби , що на переконання апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

Тому, оцінюючи в сукупності дії та наслідки, з урахуванням даних, що характеризують особу ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе застосувати до останньої положення ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.

На переконання судді апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи наведене вище, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржену постанову судді першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Панасюка Івана Івановича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 26 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду О. М. Клок