Справа № 539/3642/24
Провадження № 3/539/1314/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчук М. М., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає у будинку АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , освіта середня спеціальна, інвалід другої групи, не одружений, дітей не має) за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2024 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП (справа № 539/3642/24, провадження № 3/539/1314/2024).

04 вересня 2024 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП (справа № 539/3645/24, провадження № 3/539/1315/2024).

Відповідно до автоматизованого розподілу справ указані справи передані для розгляду судді Пилипчуку М.М.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бутиприєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи положення статті 36 КУпАП, з метою повного і об`єктивного розгляду та вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, суд дійшов висновку про наявність підстав для об`єднання в одне провадження справи № 539/3642/24 (провадження № 3/539/1314/2024) та справи № 539/3645/24 (провадження № 3/539/1315/2024) щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 173-2 КУпАП, та присвоєння об`єднаній справі № 539/3642/24 (провадження № 3/539/1314/2024).

Встановлено, що ОСОБА_1 30 серпня 2024 року о 13.00 год по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлював погрози фізичною розправою та висловлював образи щодо своєї сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2024 року серії ВАВ № 030267 ОСОБА_1 ознайомився зі змістом вказаного протоколу, був повідомлений про розгляд справи в Лубенському міськрайонному суді Полтавської області.

Потерпіла ОСОБА_2 у поданих до правоохоронних органів поясненнях підтвердила обставини вчинення щодо неї домашнього насильства. Вказувала, що 30 серпня 2024 року о 13.00 год по АДРЕСА_2 на роботу в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де вона працює, прийшов її рідний брат ОСОБА_1 та ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, поводив себе агресивно.

Подібні за змістом пояснення викладені ОСОБА_2 у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Крім того, 30 серпня 2024 року о 13.00 год по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , щодо якого 24 серпня 2024 року винесено терміновий заборонений припис серії АА № 446418 про заборону в будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою, не виконав його.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2024 року серії ВАВ № 030266 ОСОБА_1 ознайомився зі змістом вказаного протоколу, був повідомлений про розгляд справи в Лубенському міськрайонному суді Полтавської області.

ОСОБА_2 у поданих до правоохоронних органів поясненнях підтвердила обставини вчинення щодо невиконання ОСОБА_1 термінового забороненого припису серії АА № 446418.

Подібні за змістом пояснення викладені ОСОБА_2 у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію. Також вказувала, що ОСОБА_1 всупереч визначеної законом заборони здійснював дзвінки матері ОСОБА_3 та висловлював погрози, чим порушив вказаний припис, який йому винесено 24 серпня 2024 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини вчиненого правопорушення, просив застосувати стягнення у виді штрафу. ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав свою вину та щиро розкаявся.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказував, що з протоколами по двом епізодам згоден, вину визнає, просив застосувати стягнення у виді штрафу.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 квітня 2024 року у справі № 539/1258/24, яка набрала законної сили, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною першою статті 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1279-8 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За змістом частини першої статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Згідно з частиною другою статті 173-2 КУпАП ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вирізняє такий вид домашнього насильства, як психологічне насильство.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених норм права вбачається, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, є матеріальним, тобто об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення передбачає настання наслідків як його обов`язкової ознаки (у даному випадку психологічної шкоди).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, доведена наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2024 року серії ВАВ № 030267, від 30 серпня 2024 року серії ВАВ № 030266, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, заявою ОСОБА_1 на адресу суду, а також особистими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої у судовому засіданні.

Інших доказів та доводів, які б спростовували зазначені факти та обставини про вчинене адміністративна правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення (щире розкаяння винного), відсутність обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Суд вважає необхідним накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням вимог статті 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання норм права, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується пенсійним посвідченням від 29 листопада 2023 року серії НОМЕР_2 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 23, 36, 173-2, 245, 251, 252, 256, 280, 283285 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Законом України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Справи № 539/3642/24 (провадження № 3/539/1314/2024) та № 539/3645/24 (провадження № 3/539/1315/2024) щодо ОСОБА_1 за частиною другою статті 173-2 КУпАП, об`єднати в одне провадження. Об`єднаній справі присвоїти № 539/3642/24 (провадження № 3/539/1314/2024).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, надіслати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному статтею 294 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання законної сили.

Суддя М. М. Пилипчук