Справа № 738/2041/24
№ провадження 3/738/840/2024
Постанова

іменем України

02 вересня 2024 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., розглянувши у відкритому судовому засiданнi справу про адміністративні правопорушення за матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 172-15, частиною третьою статті 172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

встановив:

30 липня 2024 року о 09 години 40 хвилин ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду, знаходився на території військової частини: на території тимчасового розташування підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 , у нетверезому стані, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

27 серпня 2024 року о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, а саме: самовільно покинув місце тимчасової дислокації прикордонної комендатури швидкого реагування в АДРЕСА_2 , повернувся до місця постійної дислокації підрозділу 30 серпня 2024 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі, вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнає, просить призначити покарання у виді штрафу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в пункті 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, рішення у справі «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, що узгоджується із положеннями частини першої статті 268 КУпАП.

Суд дослідив докази:

- відомості, внесені до протоколів про адміністративні правопорушення серії ЧЦП № 281088 та серії ЧЦП № 281089 від 31 серпня 2024 року;

-пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 31 серпня 2024 року;

- акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 46 від 30 серпня 2024 року, складений КНП «Менська міська лікарня» Менської міської ради, відповідно до якого ОСОБА_1 встановлений діагноз: «алкогольне сп`яніння», результат приладу 3,347 проміле;

-Службову характеристику від 31 серпня 2024 року;

-Копію паспорту громадянина України;

-наказ № 2732-АГ від 14 листопада 2023 року.

Дослідивши докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Адміністративна відповідальність за частиною другою статті 172-15 КУпАП передбачена, за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 172-20 КУпАП передбачена, зокрема за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушень, передбачених частиною другою статті 172-15, частиною третьою статті 172-20 КУпАП є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

Суб`єктами даних адміністративних правопорушенє є військовослужбовці.

За змістом частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, та Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX), Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року, та Указом від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-IX, Указом від 05 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-IX, Указом від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 8 серпня 2024 року № 3891-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи ( занять ) протягом робочого ( навчального ) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком ( розкладом занять ); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 172-15, частиною третьою статті 172-20 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені під час судового розгляду.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративні правопорушення, передбачені: частиною другою статті 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду; частиною третьою статті 172-20 КУпАП: поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 вчинив військові адміністративні правопорушення; обставини, що пом`якшують його відповідальність та обставини, що обтяжують його відповідальність відсутні.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності з накладенням адміністративного стягнення: у виді штрафу у розмірі, установленому санкцією частини другої статті 172-15 КУпАП; у виді штрафу у розмірі, установленому санкцією частини третьої статті 172-20 КУпАП.

Враховуючи положення статті 36 КУпАП, суд дійшов висновку накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції частини третьої статті 172-20 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 221, 252, 280, 283, 284 КУпАП, статтею 5 Закону України «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 170,00 грн.

На підставі положень статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої частиною третьою статті 172-20 КУпАП - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 170,00 грн.

У разі примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягнути:

- подвійний розмір штрафу, що становить 34 340,00 грн;

- витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначений Кабінетом Міністрів України.

Роз`яснити правопорушнику, що у відповідності до положень статтей 307, 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Штраф необхідно сплатити за реквізитами: одержувач ГУК у Чернігівській обл/ тг м. Мена/ 21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, р/р UA0025659, код класифікації доходів 21081100, призначення платежу адміністративні штрафи.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Парфененко О. Я.