Провадження №: 3/336/4180/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду міста Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.164 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 806 від 12.06.2024 року «За результатами отриманої податкової інформації відповідно до п.74.3 ст.74 Податкового кодексу України, встановлено, що при оформленні замовлення товарів за посиланням olx.ua/d/uk/obyavlenie/prodam-sumku-IDUh6Nu.html?isPreviewActive=0&reason=seller_profile, здійснено придбання сумки в ОСОБА_2 , якою отримано кошти на суму 100 грн. (вказане підтверджується копією платіжної інструкції № Р24АD2379 від 22.05.2024). Скріншоти продавця ОСОБА_2 ) на сайті olx.ua (адреса профілю ІНФОРМАЦІЯ_2 ) свідчать про те, що продавець ОСОБА_2 має більше 10 успішних поставок, на сайті з травня 2020 року та має відгуки від покупців, що вказує на здійснення систематичної діяльності з продажу товарів. Згідно інформаційних систем Головного управління ДПС у Запорізькій області ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) не зареєстрована, як фізична особа-підприємець. Вказане свідчить про здійснення підприємницької діяльності без державної реєстрації платником податку-фізичною особою ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 .

Дата, час і місце вчинення порушення: виявлено 22.05.2024 о 14 год. 15 хв. в ході проведення дослідження податкової інформації щодо ППФО ОСОБА_2 яка проводилась в приміщенні ГУ ДПС у Запорізькій області, що розташована за адресою: вул. Брюлова, буд.4, м. Запоріжжя, чим порушила п.1 ст. 58 ГКУ та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула. ЇЇ захисник адвокат Лютянська Н.С. надіслала суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, сформовані в системі «Електронний суд», в яких просила суд закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що остання є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення. Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано. Долучені до протоколу фотодані огляду інтернет платформи «ОЛХ» щодо сервісу оголошень України купівлі/продажу товарів, різноманітних послуг про розміщення оголошення з продажу вживаної сумки вартістю 230 грн. та смс-листування щодо продажу-придбання сумки відповідно до викладеного оголошення, дані платіжної інструкції банку про здійснення перерахунку ОСОБА_2 в сумі 100 грн. власних коштів на її банківський рахунок не свідчать про участь ОСОБА_1 в організації господарської діяльності, спрямованої на регулярне, постійне та суттєве отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі. Також, суду не надано доказів того, що реалізація вживаної сумки мала місце, оскільки сумка досі знаходиться у ОСОБА_1 . Власниками розміщених зі сторінки ОСОБА_2 оголошень на платформі «ОЛХ» за період з травня 2020 року по теперішній час були її свекруха та подруга, які просили її розмістити вказані оголошення. З урахуванням вищевикладеного, факт інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення щодо провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання не є доведеним, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення останньої до відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме посадова особа, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

За усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч.2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч.1 ст.58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відповідно до ст.7,245,252,280 КУпАП, суд, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП.

По-перше, в протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення викладена не у відповідності до диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП, зокрема, не зазначено час та місце вчинення протиправного діяння, а також яку саме систематичну діяльність здійснювала ОСОБА_1 з продажу товарів, не зазначено, що ця діяльність здійснювалась на власний ризик та з метою отримання прибутку, що є основними ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення, та нормативно-правовий акт, який передбачає обов`язковість державної реєстрації суб`єкта господарювання та приписи якого порушила ОСОБА_1 .

Також до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність державної реєстрації ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання, у зв`язку з чим є незрозумілим на підставі чого посадова особа податкової служби, що склала протокол, прийшла до переконання про наявність в її діях ознак вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували здійснення ОСОБА_1 будь-якої господарської діяльності з метою отримання прибутку, що надання таких послуг мало місце з її боку з власної ініціативи та на власний ризик, самостійно та систематично (два і більше разів), що, як вже зазначалось, є ознаками господарської діяльності.

Згідно з наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією від 22.05.2024 ОСОБА_3 здійснив переказ власних коштів в розмірі 100,00грн. на банківський рахунок ОСОБА_4 . Жодної інформації про те, що вказані кошти є оплатою за поставлений йому товар, ні вказана платіжні інструкція, ні інші матеріали справи не містять.

Більш того, грошовий переказ був проведений від імені ОСОБА_3 , тобто від імені посадової особи, яка в подальшому склала адміністративний матеріал, що є неприпустимим, оскільки посадові особи податкових органів при здійсненні адміністративного провадження зобов`язані дотримуватись Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на податкові органи функцій та повною мірою використовувати надані їм права, здійснення такого виду «контрольної закупки» посадовою особою є неприпустимим, оскільки носить ознаки провокації скоєння правопорушення, згідно сталої практики ЄСПЛ використання підбурювання з боку співробітників міліції та посадових осіб інших державних органі, які мають права щодо виявлення та припинення скоєних правопорушень, означає, що їхнє використання має бути строго регламентованим (Постанова ЄСПЛ у справі "Раманаускас проти Литви", п. 51). У частині розгляду заяви про провокаційні дії, спрямовані на спонукання вчинення злочину з метою його викриття, Європейський Суд звертає увагу на те, чи був би вчинений злочин без втручання органів влади. Визначення підбурювання в справі "Раманаускас проти Литви" (п. 55) ЄСПЛ надає наступне: "Підбурювання з боку поліції має місце там, де задіяні посадові особи - співробітники служб безпеки або особи, що діють за їх розпорядженням - не обмежувані фактично необхідною пасивною слідчою діяльністю, а такі, що здійснюють такий вплив на особу, як підбурювання до вчинення злочину, що в іншому випадку не був би вчинений, з метою забезпечити докази й почати карне переслідування". А тому суд вважає, що працівник ГУ ДПС в Запорізькій області під час встановлення факту наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, не був безпосередньої незацікавленим, навпаки, цілеспрямовано вчиняв дії відносно цієї особи, які містять в собі ознаки провокування останньої до вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з скріншотом сторінок сайту olx.ua на ньому містяться оголошення від імені «Юлия». Інформації про те, що вказана сторінка зареєстрована та належить саме ОСОБА_2 , а також, що вона здійснювала продаж товарів систематично, отримувала від цього прибуток, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на її користь і відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7,8,9,ч.1 ст.164, 245, 247, 268, 280, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.А.Галущенко

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік