Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/1421/24
Провадження по справі № 3/514/1032/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Малоярославець Перший Тарутинського району Одеської області, мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого начальником групи моніторингу обстановки вінс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону, не судимого, не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Зазначені матеріали відповідно до розділів ІІ, ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 були зареєстровані в АСДС та розподілені судді Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_2 ..

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №294363 від 02 вересня 2024 року, 08 серпня 2024 року в період часу з 12 години 00 хвилин по 21 годину 00 хвилин майстер-сержантом ОСОБА_3 , що перебував у прикордонному наряді «Контрольний пост» у якості старшого прикордонного наряду, службу прикордонного наряду належним чином організовано не було, у зв`язку з чим складом прикордонного наряду контроль за додержанням правил прикордонного режиму , спостереження за транспортними засобами та прилеглою місцевістю не здійснювали і перебували в автомобілі.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив 3-5 глави 1 Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПС України, затвердженої наказом МВСУ від 19 жовтня 2015 року №1261, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, а саме: порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу прикордонного наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину не визнав та пояснив, що 08 серпня 2024 року в період часу з 12 години 00 хвилин по 21 годину 00 хвилин він виконував наказ на охорону державного кордону в п/н «Контрольний пост». Під час несення ним служби порушень правил прикордонного режиму та несення прикордонної служби не було, порушень державного кордону виявлено не було. Так, він 08.08.2024 року в період з 12:00 по 13:30 він організовував службу на перехресті доріг Малоярославець ІІ - Виноградівка; в період з 13:30 по 14:30 він організовував службу на дорозі в районі п/зн № 0732/08; в період з 14:30 по 15:40 він організовував службу в районі п/зн № 0732/08; близько 15:40 отримав від начальника віпс " ІНФОРМАЦІЯ_4 " старшого лейтенанта ОСОБА_4 додаткове завдання щодо перевірки напрямку імовірного руху правопорушників в районі п/зн № 0733/28, № 0733/19 та № 0733/16. Близько 16:30 з метою перевірки наявності слідів і місця можливого укриття правопорушників він разом з іншими особами прикордонного наряду на службовому автомобілі під`їхали на напрямок п/зн № 0733/19 . Однак о 16:50 годині до їх мобільного прикордонного наряду приїхав з перевіркою начальник штабу підполковник ОСОБА_5 і вказав на погану організацію служби і недоцільність знаходження в зазначеному місці. Однак, ОСОБА_3 стверджував, що отримав від старшого лейтенанта ОСОБА_4 додаткове завдання тож його і виконував. Зазначив, що під його патрулюванням ввіреної йому ділянки в той день не зафіксовано порушеннь Державного кордону, будь-яких негативних наслідків та шкоди державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян також завдано не було.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-18КУпАП, виходячи з наступного.

Стаття 9 КУпАП регламентує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Обов`язковими ознаками, за наявності сукупності яких діяння визнається правопорушенням, є: об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення, суб`єкт правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція частини 2 ст. 178-18 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони порушення несення служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону, настає при умові, що ця особа порушила дією або бездіяльністю конкретні нормативні накази (розпорядження), що регламентують діяльність наряду з охорони державного кордону.

Частина 3 статті 2 Конституції України визначає, що територія України в межах кордону є цілісною та недоторканою.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про державний кордон України» охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах покладається на Державну прикордонну службу України, а в повітряному та підводному просторі в межах територіального моря - на Збройні Сили України. Державна прикордонна служба України і Збройні Сили України під час виконання завдань з охорони державного кордону України керуються цим Законом, законами України Про Державну прикордонну службу України, Про оборону України, Про Збройні Сили України, іншими нормативно-правовими актами та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» (далі Закон) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Статтею 19 Закону визначено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається протидія і запобігання кримінальним та іншим правопорушенням особового складу Державної прикордонної служби України.

Частиною 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в умовах особливого періоду.

Стаття 172-18 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-18 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відповідно до абзацу 5 п.п. 5 п. 1 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПС України, затвердженої наказом МВСУ від 19 жовтня 2015 року №1261, старший наряду зобов`язаний забезпечити готовність до дій і пильне несення служби прикордонним нарядом.

Відповідно до п.п. 3-5 п.1 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПС України, затвердженої наказом МВСУ від 19 жовтня 2015 року №1261:

прикордонник, призначений старшим наряду, з часу оголошення про це йому особою, яка віддавала наказ на охорону державного кордону, і до доповіді про виконання поставленого завдання, здачі озброєння, боєприпасів та предметів екіпіровки є прямим начальником для особового складу прикордонного наряду;

старший прикордонного наряду до визначеного часу згідно з розпорядком дня повинен підготувати прикордонний наряд до несення служби з охорони державного кордону: визначити складу прикордонного наряду форму одягу, озброєння, розподіл предметів екіпіровки між складом прикордонного наряду, час готовності та місце шикування; перевірити готовність складу прикордонного наряду; доповісти черговому підрозділу охорони кордону про готовність; доповісти старшому зміни прикордонних нарядів або черговому командно-спостережного пункту про готовність прикордонного наряду для отримання наказу; вишикувати прикордонний наряд для перевірки озброєння та екіпіровки;

старший наряду несе повну відповідальність за охорону визначеної ділянки, точне виконання наказу на охорону державного кордону, дії і дисципліну підпорядкованих йому на період служби прикордонників;

старший прикордонного наряду, який призначається для несення служби на малому прикордонному катері, одночасно є старшим катера. Якщо на малому прикордонному катері перебувають декілька прикордонних нарядів, старшого катера на період руху катера призначає особа, яка віддає наказ на охорону державного кордону;

старший наряду зобов`язаний: знати й застосовувати положення документів, які регламентують охорону державного кордону в частині, що його стосується, а також положення цієї Інструкції; організувати службу прикордонного наряду відповідно до одержаного наказу; під час несення служби розташовувати особовий склад прикордонного наряду так, щоб не втрачати візуальний контакт між особовим складом наряду та за потреби в найкоротший термін надати йому фізичну допомогу та вогневу підтримку; неухильно стежити за дотриманням складом прикордонного наряду дисципліни та правопорядку; забезпечити готовність до дій і пильне несення служби прикордонним нарядом; постійно здійснювати контроль за діями підпорядкованих йому прикордонників і керувати прикордонним нарядом; організовувати взаємодію всередині наряду та підтримувати її із сусідніми прикордонними нарядами, а також з нарядами (співробітниками, підрозділами) Збройних Сил України, Національної гвардії України, правоохоронних органів, громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, які виконують службові завдання в районі несення служби; підтримувати постійний зв`язок з підрозділом охорони кордону; забезпечувати правильне застосування складом прикордонного наряду зброї, спеціальних засобів, заходів фізичного впливу, використання озброєння, техніки і службових собак; забезпечити точне виконання складом прикордонного наряду заходів маскування і дотримання слідового режиму; постійно піклуватися про життя і здоров`я підпорядкованих йому прикордонників; забезпечити виконання складом прикордонного наряду заходів безпеки під час несення прикордонної служби та поводження зі зброєю.

Судом встановлено, що підставою, для складення відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП стало не належним чином організація ним як старшим прикордонного наряду служби прикордонного наряду, у зв`язку з чим складом прикордонного наряду контроль за додержанням правил прикордонного режиму, спостереження за транспортними засобами та прилеглою місцевістю не здійснювалось і останні перебували в автомобілі.

У протоколі про адміністративне правопорушення констатується факт порушення правил прикордонного режиму та неякісного здійснення ОСОБА_3 несення служби.

При цьому у протоколі, як видно, не викладено об`єктивну та суб`єктивну сторону інкримінованого правопорушення, що в свою чергу утворюють склад передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення. Не конкретизовані порушення передбачені п.п. 3-5 п.1 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПС України, затвердженої наказом МВСУ від 19 жовтня 2015 року №1261.

Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, що порушує принцип правової визначеності та унеможливлює належну оцінку доказів з точки зору доведеності сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

За приписами вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

На підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП надано: протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №294363 від 02 вересня 2024 року; висновок службового розслідування по факту залишення місця несення служби військовослужбовцями віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону; витяги з книг прикордонної служби; пояснення службових осіб.

Тож, окрім висновку службового розслідування за даним фактом, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та самих службових осіб 25 -го прикордонного закону інших доказів (фото або відео докази перебування прикордонного наряду під час несення служби в транспортному засобі; свідчення свідків по вказаному факту) матеріали справи не містять.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду даної справи судом тлумачаться на користь ОСОБА_6 ..

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці ЄСПЛ визначив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

Судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не наділений правом встановлювати нові обставини правопорушення, які не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, або самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд також не має повноважень самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст.172-18 КУпАП, який встановлює відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду, оскільки наданими суду доказами його винуватість та сам факт порушення правил несення служби не доведений і тому в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_3 , провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Керуючись ст.7, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-18 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя Н.М. Тончева