Справа № 766/9914/24
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Єпішин Ю.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працюючого,-
встановив:

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшли матеріали адміністративної справи з Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Херсонській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ХР №000014 від 23.05.2024 року, ОСОБА_1 , 23.05.2024 року о 03:00 годині за адресою озеро Біле, район с.Приозерне, Корабельного району м.Херсона, ловив рибу забороненими знаряддям лову - мисиновими сітками з дюралевого човна. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п.п. 1 п. 1 розділу 4 Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Адвокат Мієнко Р.В., який представляє інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 , складу та події адміністративного правопорушення, зазначивши, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначена сама суть адміністративного правопорушення. З протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, якими саме діями та в якій частині ОСОБА_1 порушив ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ». Протокол про адміністративне правопорушення №000014 від 23 травня 2024 року не відповідає вимогам діючого законодавства України та складений з грубими порушеннями. Зі службових записок інспекторів вбачається, що у ОСОБА_1 не вилучались знаряддя лову та водні біоресурси.
В судовому засіданні адвокат Мієнко Р.В. клопотання про закриття провадження у справі підтримав, просив його задовольнити. Надав пояснення, які зводяться до того, що особою, уповноваженою на складання протоколу, не долучено жодного доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , протокол було складено за відсутністю останнього, його вина не доведена.
Суд, заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписами ч. 4ст.85КУпАП передбачена відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, але достатніх доказів які б підтвердили наявність складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП ОСОБА_1 в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Так, в матеріалах доданих до протоколу відсутні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , зокрема - акт про відмову від надання пояснень останнім.

Зі змісту службової записки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що заборонені знаряддя лову (сітки) та біоресурси (риба) безпосередньо у ОСОБА_1 не вилучалися. Працівниками рибоохорони була викликана слідчо оперативна група, було складено акт огляду місця події, при цьому, копію акту огляду місця події, в тому числі - відео або - фото фіксації вказаної дії, суду не надано.

З службової записки ОСОБА_5 також убачається, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, фіксувався на камеру мобільного телефону, проте відеофалів до протоколу не долучено.

Доказів про належність ОСОБА_1 заборонених знарядь лову, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, до суду не надано.

Також відсутні відомості щодо передачі заборонених знарядь лову та вилучених біоресурсів на зберігання, перелік яких зазначено в довідці-розрахунку матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 травня 2024 року №000014.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Критерій «поза розумним сумнівом» роз`яснено Верховним Судом в постанові від 01 квітня 2020 року в постанові № 750/11509/18.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу п.1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі серії ХР №000014 від 23 травня 2024 року не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п.1 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.7,221,241,247,251,252,280,283-285 КУпАП, на підставі ст.85 ч.4 КУпАП,-

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 85 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Ю.М. Єпішин