Єдиний унікальний номер 341/1804/24
Номер провадження 3/341/459/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м.Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №207406 від 28.08.24 року ФОП ОСОБА_1 в період часу з 10.12.2023 р. по 20.12.23 р. у приміщенні магазину «Продукти» за адресою: Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, с. Пукасівці, вул. Незалежності, 53 реалізовувала алкогольні напої без марки акцизного податку встановленого зразка, а саме: за даними системи обліку даних РРО ДПС України реалізовані алкогольні напої з марками акцизного податку, номери та серії яких дублюються у фіксальних чеках РРО.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак через канцелярію суду подала клопотання про закриття провадження у справі. Зазначила, що інспекторами Державної податкової служби України проводилася перевірка здійснення нею господарської діяльності в частині продажу підакцизних товарів. В ході перевірки інспекторами здійснено купівлю пляшки горілки та повідомлено її про продаж такої у час дії заборони. Враховуючи наявні відомості податкового обліку, продаж алкогольних напоїв з марками акцизного збору, номера яких дублюються. В протоколі про адміністративне правопорушення визначено суть адміністративного правопорушення реалізація нею алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка. ОСОБА_1 реалізовувалися алкогольні напої, які привозили постачальники. При реалізації алкоголю номер марки акцизного податку вводився в систему РРО. Чому система обліку даних РРО ДПС України містить інформацію про те, що марки акцизного збору дублюються, вона не знає, оскільки при внесенні номерів акцизних марок система помилки не вибивала. Протокол про адміністративне правопорушення складено на підставі акту фактичної перевірки ДПС, однак з самого акту вбачається, що під час перевірки, за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, ніякої алкогольної продукції з марками акцизного податку не встановленого зразка чи підробленими марками виявлено та вилучено не було, а отже до акту було внесено інформацію з додатку складеного на підставі даних системи обліку даних РРО ДПС України. При цьому, акту камеральної перевірки не було. Працівники ДПС направили до відділу поліції акт перевірки з додатком, якими повідомили, що вони виявили правопорушення. При цьому, будь-яких належних доказів не надали. При оформлені матеріалів про адміністративне правопорушення не було враховано, що сам акт не містить даних про виявлення алкогольної продукції без марок акцизного податку, а лише посилання на систему обліку даних РРО ДПС України за період з 10 грудня 2023 р. по 20 грудня 2023 р. Будь-який огляд предметів чи документів, які стали підставою для надходження до вказаної системи відомостей про факт правопорушення, поліцейськими також проведений не був.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №207406 від 28.08.24 р.(а.с.1); Акт (довідка) від 01.08.24 р. №905/09-19-09-01/ (а.с.3-4); письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.5), інформаційний лист ДПС України (а.с.6), приходжу до висновку за необхідне провадження по справі закрити з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до копії Акту (довідки) фактичної перевірки співробітниками Головного управління ДПС у Івано-Франківській області 01.08.24 р. проведено перевірку господарської одиниці магазину за адресою: АДРЕСА_1 суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 . У ході перевірки встановлено: реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: за даними системи обліку даних РРО ДПС України реалізовувались алкогольні напої з однаковими марками акцизного податку, серії та номер яких дублюється в фіксальних чеках РРО.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 суд виходить із того, що встановлення самого факту реалізації товару не може свідчити про вчинення адміністративного правопорушення, так як мають бути всі ознаки його складу. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, висновок про реалізацію товару зроблений не на підставі безпосереднього фактичного виявлення чи встановлення даного факту, а на підставі даних комп`ютерної програми.

Частиною 1 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Разом з тим, ОСОБА_1 інкримінується торгівля алкогольними напоями з однаковими марками акцизного збору, номера та серії яких дублюються, тобто адміністративне обвинувачення не передбачене диспозицією інкримінованої норми, що виключає адміністративну відповідальність останньої за ч.1 ст. 156 КУпАП та порушує право на захист.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без марок акцизного збору.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Крім того, санкція ст. 156 ч. 1 КУпАП передбачає обов`язкову конфіскацію товарів та виручки від продажу. У матеріалах справи відсутня інформація про виручку від продажу алкогольних виробів.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що реалізовувались алкогольні напої з однаковими марками акцизного податку, серії та номери яких дублюються у фіксальних чеках РРО.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що особою відносно якої складено протокол, здійснювалась реалізація товару саме без марок акцизного податку, або ж того, що марки акцизного податку які перебували на реалізованому товарі містять чи містили ознаки підробки.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі №688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Салабіаку проти Франції" від 07.10.88 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається порушення ч. 1ст. 156 КУпАП, оскільки матеріали даної справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 156 КУпАП.

Відповідно до п.1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст.156, ч. 1 ст.247 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяМихайло КУЦЕНКО