Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Поперецького О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 серпня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальник філії ВОУ АТ «Державний ощадний банк України»,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 1 700 гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, перебуваючи на посаді начальника філії ВОУ АТ «Державний ощадний банк України» протягом періоду з 01 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року, в місті Луцьку, по вулиці Червоного Хреста, 8, Волинської області, вчинив порушення законодавства про працю, а саме ч.1 ст.7 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» - не забезпечив ведення достовірно обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що правопорушення, яке ставиться йому в провину, тривало до грудня 2022 року та припинилося 02 січня 2023 року, шляхом подання службової записки про встановлення доплати працівникм охорони за відпрацьовані понаднормові години за 2022 рік, таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складено поза межами строків, встановлених ст.38 КУпАП. Зазначає, що правопорушення, яке ставиться йому в провину не є триваючим. Вказує на те, що диспозиція ч.1 ст.41 КУпАП є банкетною нормою, тобто відсилає до інших нормативних актів, в протколі ставиться в провину порушення ч.1 ст.7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», однак вказане правопорушення не може бути йому інкриміноване, оскільки Волинська область не входить до переліку районів з активними бойовими діями, отже він не є суб`єктом вказаного правопорушення. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримували та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, підтверджується даними що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № ЗХ/ВЛ/12972/016/П/ПТ від 16 травня 2024 року, в якому викладено обставини вчинення ОСОБА_1 (а.с.1-3).

Так, в акті складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо додержання вимог законодавства у сфері праці №ЗХ/ВЛ/12972/016 від 16.05.2024, зазначено, що як засвідчують графіки роботи охоронників, розпорядок їх роботи становив з 08 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин (сутки через троє). Зграфіком охоронники ознайомились, про що свідчать їх підписи. Начальником відділу банківської безпеки щомісячно велися 2 табелі обліку робочого часу, згідно першого фактично відпрацьованого часу охоронниками банку, та згідно другого відповідно до встановленої місячної норми робочого часу, відповідно до якого проводилося нарахування заробітної плати, що є порушенням ч.1 ст.7 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Таким чином, роботодавцем не забезпечено ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат праці.

Також під час перевірки встановлено, нарахування заробітної плати охоронникам за січень-лютий 2022 року проводилося в розмірі посадового окладу за відпрацьованц місячну норму, доплати за нічні та святкові. За березень 2022 року нарахування проведено в розмірі посадового окладу за відпрацьовану місячну норму, доплати за нічні та святкові. За березень 2022 року нарахування проведено в розмірі посадового окладу за відпрацьовану місячну норму, доплати за нічні та святкові, а також проведено нарахування заробітної плати на роботу в понаднормові 120 годин у подвійному розмірі в сумі 8088,94 грн. кожному.

Також в акті зазначено, що охоронник ОСОБА_3 фактично відпрацював години, які не всі були оплачені, що не відповідає вимогам ст. 94, 106 КЗПП України (нарахування заробітної плати проводилося не у відповідності до фактично відпрацьованого часу, а також не проводилася доплата на понаднормовий час).

Під час перевірки вствавнолено, що 02 січня 2023 року начальником відділу банківської безпеки філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_4 подана службова записка Начальнику філії-Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 про встановлення доплати працівникам охорони за відпрацьовані години за 2022 рік.

Даний акт перевірки є чинним, ОСОБА_1 не оскаржувався та будь-які зауваження останнім до такого не вносилися (а.с.4-14).

Крім того, викладені в протоколі, а також в акті перевірки обставини ОСОБА_1 в апеляційній скарзі фактично не оспорюються.

Дані докази є належними та допустимими. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин не встановлено.

Отже доводи, які містить апеляційна скарга не спростовують правильність судового рішення.

Таким чином, будь-яких порушення норм процесуального права, які б вплинули на правильність прийнятого рішення і могли бути підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП в період березня-грудня 2022 року.

Крім того, під час перевірки встановлено, що 02 січня 2023 року начальником відділу банківської безпеки філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_4 подана службова записка Начальнику філії-Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 про встановлення доплати працівникам охорони за відпрацьовані години за 2022 рік.

Таким чином правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 не є триваючим, оскільки 02 січня 2023 року фактично усунуто порушення, які зазначені в протколі та акті перевірки, а саме встановлено доплату працівникам охорони за відпрацьовані години за 2022 рік.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що на момент розгляду справи судом першої інстанції (12.08.2024) закінчилися, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення та стягнення судового збору скасувати, а справу закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАПу зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення та стягнення судового збору скасувати і прийняти нову постанову.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов