Справа № 632/1395/24
провадження №3-зв/632/2/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Журавель О.О., за участю секретаря судового засідання Самарської А.В., розглянувши заяву про самовідвід судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області Васяновича Геннадія Миколайовича у справі № 632/1395/24 (пр. № 3/632/537/24), -

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2024 року до провадження судді Журавель О.О. надійшла заява про самовідвід судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області Васяновича Геннадія Миколайовича у справі № 632/1395/24 (пр. № 3/632/537/24).

Підставою самовідводу слідчий суддя зазначив, що він з 2010 року зареєстрований, а з 2011 року фактично проживаю у квартирі АДРЕСА_1 , тобто є сусідом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , із родиною якого, у тому числі і ним, у нього протягом тривалого часу з 2011 року, склалися доброзичливі та добросусідські відносини. Спілкування між ними відбувається майже щодня.

При цьому він та сім`я ОСОБА_1 , у тому числі й останній сумісно використовуємо тамбур між квартирами, який є окремим приміщенням. Постійно, спільно, за власний рахунок, здійснюють дії щодо ремонту та утримання житлового будинку, зокрема тамбуру зазначених квартир, покриття даху над ними, балконних козирків, здійснюють нагляд за житлом один одного у разі відсутності когось за місцем мешкання.

Отже, наявність цих обставин є чинником, який ставить під сумнів неупередженість судді при прийнятті будь-якого рішення у справі.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд заяви про самовідвід судді за його відсутності.

Дослідивши доводи заяви судді ОСОБА_2 , суд доходить такого висновку.

Суд звертає увагу, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які врегульовують порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід) судді.

Разом з тим, згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а відповідно до Рішення Ради суддів №34 від 08 06 2017 року - у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства може застосувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Рада суддів України в п. 4 Рішення № 34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

За змістом абз. 2 ч. 9 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішення Ради суддів України, прийняті в межах визначених цим Законом повноважень, є обов`язковими для всіх органів суддівського самоврядування.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, яка знайшла своє відображення, зокрема у рішенні «Швидка проти України» від 30.10.2014, провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Таким чином, вирішення питань відводу (самовідводу) у справах про адміністративні правопорушення може бути здійснено за аналогією закону відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, яке є найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права.

Суд вкотре звертає увагу, що ст.. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Це право належить до змісту такої засади кримінального провадження як доступ до правосуддя, закріпленої ст. 21 КПК України.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) наявність безсторонності (неупередженості) суду має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 66 рішення у справі «Мироненко та Мартиненко проти України»).

Разом з тим, ЄСПЛ наголошував на важливості не лише самої по собі безсторонності судді, але й враження щодо його безсторонності, або, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися, але й виглядати таким, що здійснюється» (п. 26 рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Законодавчим втіленням гарантій забезпечення безсторонності судді є правовий інститут відводу, який виключає участь судді у кримінальному провадженні за наявності певних обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Перелік цих обставин передбачений ст. 75, 76 КПК України.

Суддя Васяновича Г.М., заявляючи самовідвід, керувався підставами, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, наголошуючи на існуванні обставин, які можуть викликати сумніви у його неупередженості.

Оцінюючи обґрунтованість заяви, слід враховувати те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя безпосередньо оцінює надані докази, зокрема доводи, та оцінює наявність чи відсутність певних обставин, на підтвердження яких їх надано.

Наслідком цієї когнітивної діяльності судді, вочевидь, є формування у нього певних переконань чи висновків щодо цих обставин та їх доведеності, і у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви у тому, що зазначені переконання, із врахуванням того, що скаржник та вказаний суддя знайомі та підтримають стосунки тривалий час, перешкоджатимуть судді об`єктивно та неупереджено приймати рішення.

За таких обставин, самовідвід судді Васяновича Г.М. у повній мірі відповідає п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, відповідно до якого суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, зокрема, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі.

Враховуючи викладене, суддя доходить до висновку, що заява судді Васяновича Г.М. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 283 КУпАП, ст. 75, 80 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області Васяновича Геннадія Миколайовича у справі № 632/1395/24 (пр. № 3/632/537/24) - задовольнити.

Відвести суддю Первомайського міськрайонного суду Харківської області Васяновича Геннадія Миколайовича у справі про адміністративне правопорушення № 632/1395/24 (пр. № 3/632/537/24) щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:О. О. Журавель