Справа № 752/7773/24
№ апеляційного провадження: 33/824/3603/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Токман Ю.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Ковальчук Наталії Вікторівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник Ковальчук Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилалася на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що диспозиція ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність саме за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 1-3 цієї статті. Відповідно до положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте у справі рішення. Разом з тим, в порушення вимог вказаної Інструкції, працівником поліції до матеріалів справи не було долучено довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, а лише додано роздруківку постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 434961 від 14.03.2024 року, яка не завірена належним чином уповноваженою особою і про існування якої ОСОБА_1 взагалі не було відомо. Відтак, вважає, що працівником поліції було невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 . Оскільки матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення не відповідали вимогам КУпАП, суд першої інстанції був позбавлений можливості надати оцінку в частині кваліфікації дій особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальні ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП необхідно було повернути для належного оформлення, у зв`язку з виявленими недоліками. Звертає увагу на те, що зі змісту постанови серії БАД № 434961 від 14.03.2024, вбачається, що ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме за порушення вимог п. 31.4 ПДР. При цьому, в тексті вказаної взагалі не зазнане, які саме технічні несправності та невідповідності були виявлені працівниками поліції, а зазначено лише, про те, що технічний стан і обладнання транспортного засобу не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації. Оскільки зміст зазначеної постанови не містить в достатньому обсязі належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 121 КУпАП, то 17.06.2024 останній звернувся до Дарницького районного суду м. Києва було подано позовну заяву про скасування цієї постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Крім того, звертає увагу на те, що Державним стандартом України ДСТУ UN/ЕСЕ R48-02:2002 «Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх транспортних засобів стосовно встановлення засобів освітлення та світлової сигналізації» (Правила EЄK ООН N48-02:2001, IDT) регламентовано кольори вогнів автомобіля. Згідно з підрозділом 5 вказаного державного стандарту (з наступними доповненнями) допускається мати задній покажчик повороту червоного кольору. Автомобіль ОСОБА_1 був придбаний у США, пройшов процедуру державної реєстрації транспортного засобу, яка свідчить про відповідність даного транспортного засобу діючим нормам та стандартам, допущений до участі у дорожньому русі без подальших процедур затвердження, а встановлені пристрої освітлення та світової сигналізації відповідають вимогам чинних в Україні нормативних документів.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Ковальчук Н.В. не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином. Захисник Ковальчук Н.В. подала клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з її хворобою, проте, жодних доказів на підтвердження вказаної обставини надано не було. Відтак, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за відсутності осіб, що не з`явилися в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про визнанняОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме: за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 1- 3 ст. цієї статті.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 721436, в якому зазначено, що 27 березня 2024 року о 02 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Велика Васильківська, 52, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 528ХІ», д.н.з. НОМЕР_1 , технічний стан обладнання якого не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технологічної експлуатації, а саме п. 6.5.1 ДСТУ 3649.2010, правопорушення вчинене повторно протягом року: 14 березня 2024 року, постанова серії БАД № 434961 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, чим порушив п. 31.4 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу було долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїБАД № 434961 від 14 березня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а також CD диск із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 2).

Разом з тим, надані суду документи не могли бути достатньою підставою для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Відповідно до вимог п. 31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам, визначеним в цьому пункті.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №721436 від 27 березня 2024 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 528ХІ», д.н.з. НОМЕР_1 , технічний стан обладнання якого не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технологічної експлуатації, а саме п. 6.5.1 ДСТУ 3649.2010, чим порушив п. 31.4 ПДР України, правопорушення вчинене повторно протягом року, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП (а.с. 1).

В той же час, в оскаржуваній постанові суду першої інстанції вказано, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №721436 від 27 березня 2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, технічний стан обладнання якого не відповідав вимогам п. 6.1.5 ДСТУ 3649.2010, яким встановлено вимоги до кількості, кольору та наявності зовнішніх світлових приладів на колісному транспортному засобі, та, відповідно, надано судом оцінку невідповідності технічного стану транспортного засобу вказаному пункту ДСТУ 3649.2010 та порушення в зв`язку з цим ОСОБА_1 п. 31.4.3 ПДР України, що не було зафіксовано в вказаному протоколі про адміністративне правопорушення.

Водночас, п. 6.5.1 ДСТУ 3649:2010 визначено вимоги щодо безпечності технічного стану колісного транспортного засобу, якими встановлено, що автомобілі та автобуси мають бути обладнані передбаченими конструкцією склоочисниками та склоомивачами вітрового скла.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, технічний стан обладнання якого не відповідав вимогам, визначеним п. 6.1.5 ДСТУ 3649.2010, про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Крім того, працівниками поліції при викладенні у протоколі суті вчиненого адміністративного правопорушення зазначено лише пункт 31.4 ПДР України, яким передбачено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності конкретних технічних несправностей і невідповідності конкретним вимогам, які наведені у підпунктах до цього пункту. При цьому, не вказано підпункту пункт 31.4 ПДР України та які саме технічні несправності і невідповідності яким вимогам, були виявленні працівниками поліції у транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Саме по собі посилання в постанові на п. 6.5.1 ДСТУ 3649:2010, яким визначено необхідність обладнання автомобілів передбаченими його конструкцією склоочисниками та склоомивачами вітрового скла, також не свідчить про конкретні технічні несправності транспортного засобу «BMW 528ХІ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , оскільки не містить вказівки на конкретну невідповідність вимогам, викладеним в цьому пункті.

З наданого суду відеозапису з нагрудної камери працівника поліції також неможливо встановити суть правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, оскільки вказаний відеозапис є неповним. З відеозапису не вбачається, які саме невідповідності та технічні несправності транспортного засобу «BMW 528ХІ», д.н.з. НОМЕР_1 , були виявленні працівниками поліції.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі не зафіксовано проведенння працівниками поліції огляду транспортного засобу з метою перевірки технічного стану його обладнання та відповідності вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технологічної експлуатації.

Отже, з наявних в матеріалах справи доказів неможливо достовірно встановити порушення, які були виявлені працівниками поліції під час огляду автомобіля «BMW 528ХІ», д.н.з. НОМЕР_1 , що позбавляє суд можливості оцінити їх в контексті порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Інші докази в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Ковальчук Н.В., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ковальчук Наталії Вікторівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року скасувати та закрити в провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська