Провадження № 3/933/265/24
Справа № 933/435/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 вересня 2024 року смт Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Попович І.А., за участі секретаря судового засідання Камака О.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника відділення поліції № 1 Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює на шахті «Новодонецька», проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснено,

- за ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130, ст. 173, ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12.07.2024 року до Олександрівського районного суду Донецької області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Розгляд справи було призначено на 15:30 год. 21 серпня 2024 року.

В судовому засіданні поліцейський ВП № 1 Краматорського РУП Воронцов Р.В. повідомив, що до суду направлено ще справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130, 173 КУпАП.

За вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 21.08.2024 року справи відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130, ст. 173, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП були об`єднані в одне провадження та призначені до розгляду на 09 год. 30 хв. 05 вересня 2024 року.

Розглянувши одночасно справи про адміністративні правопорушення, суддя встановив.

Відповідно до протоколу серії ВАД № 367695, - 22.06.2024 року, з 01:22 год. по 01:49 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання у буд. АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного телефону, через мессенджер Viber, з аккаунту своєї матері писав повідомлення колишній співмешканці ОСОБА_2 з текстом, що містить погрози та образи нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

26.07.2024 року, о 18:00 год., в смт Олександрівка по вул. Травневій, буд. 22, водій ОСОБА_1 керував автомобілем номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п. 2.3б, п. 12.1 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

26.07.2024 року, о 18:00 год., в смт Олександрівка по вул. Травневій, буд. 22, водій ОСОБА_1 керував автомобілем номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_3 , та залишив, на порушення встановлених правил, місце ДТП, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10.а ПДР України.

26.07.2024 року, о 19:00 год., в смт Олександрівка по вул. Вишневій, буд. 22, водій ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме 100 г. горілки та пиво «Світле», після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, яка мала місце 26.07.2024 року о 18:00 год. в смт Олександрівка, вул. Травнева, 22, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2,5, п. 2.10 «є» ПДР України.

03.08.2024 року, о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці, біля будинку № 22 по вул. Травневій в смт Олександрівка, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , чим своїми діями порушив громадський порядок і спокій громадян.

Суддею залучено до участі у судовому розгляді поліцейського ВП № 1 Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області, який склав протокол (а.с.111).

Поліцейський СРПП ВП № 1 Краматорського РУП, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки, КУпАП не передбачає обов`язкової участі в судовому засіданні особи, яка склала протокол, суддя вважає за можливе проведення судового засідання без його участі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав частково та надав пояснення, відповідно до яких він дійсно переписувався з колишньою співмешканкою телефоном, вони сварилися в наслідок її зради, та писали друг другу гадості. Вона маючи намір зробити йому погано, повідомила поліцію.

Стосовно ДТП 26.07.2024 року, о 18:00 год., в смт Олександрівка по вул. Травневій, буд. 22, сумнівається, що є його провина у ДТП, оскільки вулиця вузька, має погане покриття. Перед зіткненням він об`їжджав яму, виїхав на ліву частину дороги, а водій іншого автомобіля виїжджав із двори та повинен був його пропустити. Він гальмував, але оскільки дорога усипана камінцями, він не зумів зупинитися та сталося зіткнення у наслідок якого автомобілі отримали незначні ушкодження.

Після ДТП з машині вибігла жінка, стала на нього сваритися та бити по машині. Злякавшись він поїхав з місця ДТП, також він поспішав додому, оскільки йому повідомили, що приїхала співмешканка за забирає свої речі, та його речі також.

Приїхавши додому він посварився з сусідом, який завдав йому тілесних ушкоджень, в наслідок чого він був вимушений звернутися до поліції та швидкої. Від хвилювань він вжив алкогольні напої, горілку та пиво. Під час керування т/з він був тверезий. Коли приїхали працівники поліції складати протоколи за ДТП та побачивши його стан запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, він відмовився, оскільки визнав, що після ДТП вживав алкогольні напої.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, встановив наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 367695 від 24.06.2024 року, містить відомості про те, що 22.06.2024 року, з 01:22 год. по 01:49 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання у буд. АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного телефону, через мессенджер Viber, з аккаунту своєї матері писав повідомлення колишній співмешканці ОСОБА_2 з текстом, що містить погрози та образи нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.3).

Електронний рапорт помічника чергового від 24.06.2024 року містить відомості про вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , 1985 року народження, зі сторони її співмешканця ОСОБА_1 , 1987 року народження (а.с.4).

Письмова заява потерпілої ОСОБА_2 про прийняття заходів до її колишнього співмешканця ОСОБА_1 , який за допомогою «Вайбера», через повідомлення, погрожує їй ображає нецензурною лайкою, та надає скріншот повідомлень (а.с.5, 13).

Письмові пояснення ОСОБА_2 містять відомості про те, що з 02.07.2019 року вона проживала разом з ОСОБА_4 , та у них народилось 2 дітей. Після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, вони 15.03.2022 року переїхали в АДРЕСА_1 , до його матері. Під час спільного проживання у них часто виникали сварки. ОСОБА_5 часто вживав спиртні напої, ніде не працював, жив за рахунок її грошей. Через таке відношення, вона 28.03.2024 року викликала наряд поліції, забрала дітей, та переїхала від нього у м. Харків. ОСОБА_1 не віддав її документи, та мобільний телефон. Він почав вживати погрози у «Вайбер», а саме: 01.04.2024 року писав що вб`є її, а 22.06.2024 року написав, щоб вона боялась ходити по вулиці, та він іде до неї. Оскільки номер мобільного телефону колишнього співмешканця заблокований, він почав писати з номеру мобільного телефону його матері - ОСОБА_6 (№ НОМЕР_4 ), в яких ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, після чого вона звернулась до поліції (а.с.6,14).

Письмові пояснення ОСОБА_6 містять відомості про те, що вона проживає по АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_1 . До цього часу, з 2022 року, разом з ними проживала співмешканка сина, ОСОБА_2 , 1985 року народження, разом з трьома неповнолітніми дітьми. Через непорозуміння в сім`ї, співмешканка разом з дітьми, у березні 2024 року, виїхала від них до м. Харкова. 21.06.2024 року, ввечері, син попросив у неї мобільний телефон, щоб зробити дзвінок, оскільки у нього на рахунку телефону не було грошових коштів. До ранку 22.06.2024 року її телефон був у сина. 24.06.2024 року до неї приїхали працівники поліції та повідомили, що із заявою звернулась ОСОБА_2 про те, що з її мобільного телефону за допомогою мессенджера «Вайбер» 21.06.2024 року, з 23:00 год., надходили повідомлення з погрозами. Перевіривши в присутності поліції історію повідомлень з ОСОБА_2 , повідомлень не було (а.с.7).

Як вбачається з рапорту поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області Воронцова Р.В. від 24.06.2024 року, - 24.06.2024 року до чергової частини відділення поліції № 1 надійшла заява від ОСОБА_2 , мешканки м. Харків, в якій вона просить прийняти заходи до її колишнього співмешканця ОСОБА_1 , який погрожує їй та ображає нецензурною лайкою через повідомлення у мессенджері. Під час проведення перевірки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від надання пояснень та підпису протоколу відмовився у присутності понятих (а.с.8).

Відповідно до ксерокопії скріншотів записів на 3 аркушах, які не завірені належним чином, містяться повідомлення образливої форми (а.с.9-11).

До матеріалів справи приєднано копія посвідчення водія серія НОМЕР_5 відносно ОСОБА_1 , дійсного до 28.12.2053 року (а.с.12).

Згідно рапорту поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області Воронцова Р.В. від 10.07.2024 року, - 24.06.2024 року до нього телефоном звернулась ОСОБА_2 , мешканка м. Харкова, яка повідомила, що 22.06.2024 року, з 01:22 год. по 01:49 год., її колишній співмешканець ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного телефону, через мессенджер «Вайбер» з аккаунту своєї матері (тел. НОМЕР_4 ) писав повідомлення з текстом, що містить погрози та образи нецензурною лайкою. Про дану подію він повідомив на лінію 102, та зареєстрував звернення. Згодом, йому в особисті повідомлення у мессенджер «Вайбер», ОСОБА_2 прислала скановані копії її заяви, та пояснення, а також, скріншоти повідомлень з месенджера «Вайбер», який вона отримала від абонента з номером тел. підписаний « ОСОБА_7 », з текстом, який містить погрози та образи нецензурною лайкою. Дані документи він роздрукував та долучив до матеріалів справи (а.с.15-16).

При вирішенні питання, щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя враховує наступне.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Об`єктивна сторона вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно, в чому саме полягало психологічне насильство, а також вказати яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ст. 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", насильство в сім`ї - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Відповідно до п.2 частини 2 статті 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється в тому числі на колишнє подружжя.

Згідно із статтею 5 Закону, основними напрямами реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є, в тому числі, ефективне реагування на факти домашнього насильства; належне розслідування фактів домашнього насильства, притягнення кривдників до передбаченої законом відповідальності та зміну їх поведінки.

Відповідно до статті 20 Закону, постраждалим особам надається допомога та захист в тому числі шляхом забезпечення постраждалим особам доступу до правосуддята інших механізмів юридичного захисту.

Згідно із статтею 21 Закону, постраждала особа, в тому числі, має право на звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду "Енгель та інші проти Нідерландів" були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: "критерій національного права", який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; "критерій кола адресатів", відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; "критерій мети та тяжкості наслідків", за змістом якого вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину, якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. У будь-якому випадку правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за правилами кримінального правопорушення за яке призначене покарання (стягнення), за яким особа позбавляється волі. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: "Лутц проти Німеччини", "Карелін проти Російської Федерації", "Гурепка проти України", "Лучанінова проти України", "Швидка проти України" та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 ст.173-2 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію "кола адресатів" та критерію "мети та тяжкості наслідків". Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді апеляційної скарги, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Забезпечення доведеності вини є складовою частиною однієї із засад кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.7, ст. 17 КПК України та однією із засад судочинства відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Конституції України.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається із матеріалів справи, до протоколу додані письмові пояснення ОСОБА_2 які містять відомості про те, її колишній співмешканець з номеру мобільного телефону його матері - ОСОБА_6 , (тел. № НОМЕР_4 ), відправляв на її номер мобільного оператора смс повідомлення, в яких ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, після чого вона звернулась до поліції.

Разом з тим, в якості доказів до протоколу додані ксерокопії скріншотів записів на 3 аркушах, в яких містяться повідомлення образливої форми, які не завірені належним чином (а.с.9-11).

В той же час, скриншот (англ. screenshot) це знімок екрана - зображення, отримане комп`ютером, що зображує дійсно те, що бачить користувач на екрані монітора. Це зображення створене із запису видимих елементів екрана комп`ютера або іншого візуального пристрою виведення інформації. Як правило, це цифрове зображення створюється операційною системою або спеціальним програмним забезпеченням, хоча може також бути зроблене за допомогою фотокамери або іншого приладу для перехоплення сигналу відео з виходу комп`ютера.

Тобто, природа скриншоту як доказу відноситься до електронного документу.

Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. (ст.5 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг").

Так, відповідно до ч. 1 ст. 96 ГПК електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

У висновках з постанов ВС від 19.01.2021 у справі № 922/51/20, від 14.12.2021 у справі № 910/17662/19, вказано - суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

ВС неодноразово зазначав, що листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм за ст. 7 ЦК (постанови Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №914/2505/17, від 13.10.2021 у справі №923/1379/20, ухвала Верховного Суду від 25.05.2022 у справі №914/1003/21).

Електронні докази повинні оцінюватися так само, як і інші види доказів, зокрема, щодо їх прийнятності, автентичності, точності та цілісності. Обробка електронних доказів не повинна бути невигідною для сторін або надавати несправедливу вигоду одній із них (преамбула "базові принципи" Керівництва).

В межах, прийнятних відповідно до національного законодавства та на розсуд суду, електронні дані повинні прийматися як автентичний доказ, допоки інша сторона не наведе відповідні обґрунтовані доводи на спростування цього. Достовірність електронних доказів презюмується до тих пір, поки немає розумних сумнівів у протилежному (пункти 21, 22 Керівництва).

Під час дослідження електронних доказів має відбуватись належна ідентифікація таких доказів. Це означає, зокрема, що будь-яка технологія, яка підтверджує автентичність, точність і цілісність даних, повинна бути прийнята.

Кожен електронний доказ (оригінал) зазвичай містить таку приховану інформацію як метадані. Метадані - це відомості про інші дані, і іноді їх називають "цифровим відбитком" електронних доказів. Він може включати важливі доказові дані, такі як дата й час створення чи модифікації файлу чи документа, або автор, а також дата й час, коли дані були надіслані. Безпосередній доступ до метаданих зазвичай недоступний.

Метадані забезпечують необхідний контекст для оцінки доказів (даних) так само, як поштовий штемпель забезпечує контекст для оцінки звичайного (паперового) листа та його змісту. Суди повинні усвідомлювати потенційну доказову цінність метаданих, у випадку коли інша сторона оспорює достовірність доказу (авторство, цілісність, автентичність). Метадані можуть бути використані для відстеження та ідентифікації джерела та адресата повідомлення, даних про пристрій, який створив електронні докази, дати, часу, тривалості та типу доказів. Метадані можуть бути релевантними або як непрямі докази (наприклад, вказівки на найбільш релевантну версію документа), або як прямі докази (наприклад, якщо даними файлу маніпулювали). Ця настанова також релевантна у випадку втрати метаданих.

Як вбачається із ксерокопії скріншотів записів на 3 аркушах, в яких містяться повідомлення образливої форми (а.с.9-11), при цьому, надрукований на цих документах текст та записи не містять жодних даних про дати написання цих записів, даних про відправника та адресата цих записів (чи можливих смс повідомлень), їх оригінальний текст на кожному із цих документів не засвідчений, що суперечить вимогам Порядку засвідчення копій документів, визначених пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держсноживстандарту України від 07.04.2003 №55.

Пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003) визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації, який ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

Зазначеним способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа, поданого у копії.

Між тим, жодний наявний в справі документ в ксерокопії, який долучений поліцейським до матеріалів протоколу, не завірений належним чином.

Таким чином, перелічені документи не можуть бути визнані належними і достатніми доказами у справі з огляду на вимоги ст. 251 КУпАП.

Наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що в ході провадження у цій справі не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Отже, матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 погроз та образ відносно ОСОБА_2 , окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення, та пояснень самої ОСОБА_2 ..

При цьому, суд враховує те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі "Карелін проти Російської Федерації", апеляційний суд приходить до висновку, що протокол не може бути самостійним та достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, належних та достатніх доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, враховуючи обставини справи, а також враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обставини домашнього насильства, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 821236 від 26.07.2024 року, містить відомості про те, що 26.07.2024 року, о 18:00 год., в смт Олександрівка по вул. Травневій, буд. 22, водій ОСОБА_1 керував автомобілем, номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п. 2.3б, п. 12.1 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У протоколі свідків не зазначено.

Зазначено, що до протоколу додані: рапорт, довідка, копія протоколу, пояснення, фото з місця ДТП, копія документів, схема місця ДТП, карта швидкої медичної допомоги.

У графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» не містить жодних відомостей.

У протоколі міститься інформація про те, що посвідчення водія не вилучалося та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Протокол не підписаний особою, що притягається до адміністративної відповідальності, зазначено « від підпису відмовився» (а.с.49).

Схема місця ДТП від 26.07.2024 року, на якій зображено місцезнаходження пошкодженого автомобіля, номерний знак НОМЕР_3 . Схема місця ДТП містить координати розташування транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів. На схемі зазначено перелік видимих пошкоджень даного транспортного засобу, та вказано, що зі схемою ознайомлений ОСОБА_8 , та наявний його підпис. Схема місця ДТП містить підпис поліцейського, який склав дану схему (а.с.54,77).

Відповідно до копії протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 821237, та серії ААД № 821235, на ОСОБА_1 26 липня 2024 року було складено протоколи за ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП (а.с.55,56)

Фототаблиця до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.57).

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21051 Седан В, номерний знак НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , та посвідчення водія серії НОМЕР_6 відносно ОСОБА_8 (а.с.59,82).

При вирішенні питання, щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя враховує наступне.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суддя, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом повністю доведена у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як порушення ним п.2.3б, та п.12.1 ПДР України, що стало причиною ДТП, та спричинило пошкодження транспортних засобів.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 821235 від 26.07.2024 року, містить відомості про те, що 26.07.2024 року, о 18:00 год., в смт Олександрівка по вул. Травневій, буд. 22, водій ОСОБА_1 керував автомобілем номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_3 , та залишив, на порушення встановлених правил, місце ДТП, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

У протоколі свідків не зазначено.

Зазначено, що до протоколу додані: пояснення, копія протоколу, рапорт ч/ч, копія схеми місця ДТП, фото з місця ДТП, довідка, копія документів.

У графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» не містить жодних відомостей.

У протоколі міститься інформація про те, що посвідчення водія не вилучалося та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Протокол не підписаний особою, що притягається до адміністративної відповідальності, зазначено « від підпису відмовився» (а.с.72).

Відповідно до копії протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 821237, та серії ААД № 821236, на ОСОБА_1 26 липня 2024 року було складено протоколи за ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП (а.с.78,79)

Фототаблиця до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.80).

При вирішенні питання, щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суддя враховує наступне.

Положеннями ст. 122-4 КУпАП встановлена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця ДТП особами, до якої вони причетні, а згідно положень ПДР дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху т/з, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

У разі причетності до ДТП водій зобов`язаний: а) негайно зупинити т/з і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки; в) не переміщати т/з і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати швидку медичну допомогу, а якщо це неможливо, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; г) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г», відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм т/з, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також стан т/з після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак т/з (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на т/з) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про ДТП орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно п. 2.10 (є) ПДР, у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Суддя, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом повністю доведена у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, як порушення ним п.2.10а ПДР України, оскільки у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 821237 від 26.07.2024 року містить відомості про те, що 26.07.2024 року, о 19:00 год., в смт Олександрівка по вул. Вишневій, буд. 22, водій ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме 100 г. горілки та пиво «Світле», після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, яка мала місце 26.07.2024 року о 18:00 год. в смт Олександрівка, вул. Травнева, 22, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2,5, п. 2.10 «є» ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП.

У протоколі свідків не зазначено.

Зазначено, що до протоколу додані: пояснення, розписка, довідка НАІС АРМОР, копії протоколів, відеозапис, копії документів, копія рапорту ч/ч, карта виїзду швидкої допомоги, довідка.

У графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» не містить жодних відомостей.

У протоколі міститься інформація про те, що посвідчення водія не вилучалося та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Протокол не підписаний особою, що притягається до адміністративної відповідальності (а.с.4).

Письмові пояснення ОСОБА_8 містять відомості про те, що 26.07.2024 року, близько 18:00 год., він на власному автомобілі ВАЗ 2105 н.з. НОМЕР_3 , перебував в смт Олександрівка по вул. Травневій, біля будинку № 22. Виїжджаючи заднім ходом від будинку, він помітив, що зліва, у напрямку музичної школи, їде автомобіль синього кольору. Він зупинився, щоб надати перевагу в русі автомобілю Ланос, який рухався по головній дорозі зі швидкістю, приблизно 80 км/год. Але, водій автомобіля Ланоса не впорався з керуванням, та здійснив зіткнення з його автомобілем на лівій частині дороги по ходу руху. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Він вийшов з автомобіля, та почав робити водію Ланоса зауваження, але він на зауваження не відреагував, та по ньому було видно, що даний водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після водій ОСОБА_10 поїхав з місця ДТП (а.с.27, 50,73).

Письмові пояснення ОСОБА_11 містять відомості про те, що близько 18:00 год., він вийшов за двір будинку № 22, по вул. Травневій, та проводжав знайомих, які від`їжджали на автомобілі ВАЗ 2105 н.з. НОМЕР_3 . В цей момент по вулиці їхав автомобіль марки Ланос темно-зеленого кольору н.з. НОМЕР_2 , та рухався з великою швидкістю, почав гальмувати, та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2105. На зауваження не реагував, на потребу вирішити питання, викликавши працівників поліції, проігнорував, та втік на великій швидкості у невідомому напрямку (а.с.28,51,74).

Письмові пояснення ОСОБА_6 містять відомості про те, що 26.07.2024 року, близько 19:00 год., до неї додому приїхали працівники поліції, які підійшли до її сина ОСОБА_1 , та повідомили йому, що близько 18:00 год. він скоїв ДТП по вул. Травневій смт Олександрівка, та після чого залишив місце ДТП. Працівниками поліції було запропоновано її сину пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що він категорично відмовився. На будь-які слова працівників поліції син не реагував, та тікав до хати (а.с.29, 52, 75).

Рапорт помічника чергового відділення поліції № 1 про надходження повідомлення зі служби 102, про те, що 26.07.2024 року, о 17:49 год., по вул. Травневій, 22, смт Олександрівка автомобіль Ланос, темно-зеленого кольору н.з. НОМЕР_2 , скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2105, н.з. НОМЕР_3 , та покинув місце пригоди. Заявник: ОСОБА_11 (а.с.30,53, 76).

Копія карти виїзду швидкої медичної допомоги від 26.07.2024 року до ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Привід до виклику зі слів «побили». Прийом виклику: 19:42, закінчення виклику: 20:39. Попередній діагноз: множинні садна обличчя і верхніх кінцівок. Алкогольне сп`яніння (а.с.31,61).

Відповідно до копії протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 821235, та серії ААД № 821236, на ОСОБА_1 26 липня 2024 року було складено протоколи за ст. 122-4 КУпАП, та ст. 124 КУпАП (а.с.32,33)

За довідкою ВП № 1 Краматорського РУП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_5 від 28.12.2023 року (а.с. 34,37, 60, 83).

Довідка начальника СРПП відділення поліції № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про результати перевірки за фактом ДТП (а.с.35,58,81).

Розписка ОСОБА_6 від 26.07.2024 року, щодо отримання від працівників поліції автомобіля Ланос, н.з. НОМЕР_2 , який належить її сину ОСОБА_1 (а.с.36).

Відеозапис, долучений до протоколу складається з 3 файлів:

- файл: " CAM-013__0161" містить відомості про те, що працівник поліції складає схему місця ДТП від 26.07.2024 року, та запитує анкетні дані у ОСОБА_8 , після чого останній ставить свій підпис. Після чого працівник поліції записує письмові пояснення ОСОБА_8 . Працівник поліції пояснив потерпілому, що вони установлять особу водія, та складуть на нього протокол, якщо він буде у нетверезому стані, то буде складено на нього протоколи за ст. 130 КУпАП, та за ст.122-4 КУпАП залишення місце ДТП, та ст. 124 КУпАП здійснення самої ДТП. Працівник поліції складає письмові пояснення

- файл: " CAM-013__0165" містить відомості про те, що працівник поліції розмовляє з ОСОБА_1 , який вказує на пошкодження, які наявні на його автомобілі. Працівник поліції говорить до ОСОБА_1 , що на автомобілі наявні свіжі пошкодження, які отримав автомобіль при ДТП саме сьогодні, та що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На запитання поліцейського, чи буде їхати ОСОБА_1 до лікарні, для проходження огляду на стан сп`яніння по факту ДТП, він погоджується. На запитання працівника поліції, ОСОБА_1 говорить, що вживав сьогодні за місцем мешкання, десь годину тому назад, приблизно о 18:45 год., спиртні напої, а саме: 100 г. горілки, та пиво. Він машину поставив, та пішов додому. Поліцейський звертається до матері ОСОБА_1 ОСОБА_6 , що передасть їй автомобіль під розписку, щоб його нікуди не забирали. Поліцейський пропонує ще раз проїхати до лікарні на експертизу, але ОСОБА_1 відмовляється їхати до лікарні, говорить, що чекає на поліцію по факту побиття, яка невдовзі приїхала за його викликом.

- файл: "CAM-013__0166" містить відомості про те, що на запитання працівника поліції, ОСОБА_1 відмовляється підписувати протоколи, говорить, що його чекає швидка допомога за побиття, та він поїде знімати побої. Поліцейський говорить ОСОБА_1 , що відносно нього будуть складені адміністративні протоколи за ст. 122-4, ч. 4 ст. 130, та ст. 124 КУпАП за скоєння ДТП, та всі матеріали будуть направлені поштою (а.с.38).

Отже, із долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, вбачається, що під час з`ясування обставин, ОСОБА_1 надав працівникам поліції пояснення про те, що після скоєння ДТП він поїхав додому та випив 100 г. горілки, та пива.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають.

При вирішенні питання, щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суддя враховує наступне.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.10є ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Частина 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за її участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до загальних положень ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Тому, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Суддя, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом повністю доведена у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, як вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 977786 від 08.08.2024 року, містить відомості про те, що 03.08.2024 року, о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці, біля будинку № 22 по вул. Травневій в смт Олександрівка, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , чим своїми діями порушив громадський порядок і спокій громадян, чим чинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП (а.с.93).

Електронний рапорт помічника чергового відділення поліції № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 03.08.2024 року про притягнення ОСОБА_12 за заявою ОСОБА_3 (а.с.94).

Заява ОСОБА_3 від 03.08.2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_12 , який 03.08.2024 року, близько 17 год., висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував біля будинку АДРЕСА_2 (а.с.95).

Письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.08.2024 року, відповідно до яких 03.08.2024 року, близько 17:00 год., він прийшов до місця мешкання його знайомої ОСОБА_13 за адресою: буд. АДРЕСА_2 , щоб поспілкуватись, при цьому він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Коли вона вийшла за двір, він попросив у неї номер телефону її чоловіка, на що вона відмовила його надати. Це його обурило, тому він почав висловлюватись на адресу ОСОБА_3 грубою нецензурною лайкою. Конфлікт відбувався близько 5 хвилин, а потім він пішов до місця свого проживання. Він розумів, що таким чином вчинив дрібне хуліганство. Свою вину визнає у повному обсязі (а.с96).

Письмові пояснення потерпілої ОСОБА_3 , відповідно до яких вона проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_14 по АДРЕСА_2 . 26.07.2024 року у її співмешканця з ОСОБА_4 сталася ДТП. 03.08.2024 року до її двору прийшов ОСОБА_1 , та попросив їх вийти з будинку. Коли вони вийшли, він стояв на автодорозі, та почав кричати, що по їх вині на нього склали протоколи. В ході діалогу він почав висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою, після чого пішв у напрямку свого місця проживання (а.с.97).

Письмові пояснення ОСОБА_11 , відповідно до яких він проживає з дівчиною ОСОБА_15 . 26.07.2024 року, близько 18:00 год. по вул. Травневій у нього трапилася ДТП з ОСОБА_16 , в ході чого на нього було складено протокол за порушення ПДР, та з того часу до нього та його дівчини ОСОБА_17 неприязне не відношення. 03.08.2024 року, близько 17:00 год., вони перебували вдома, почули, що хтось прийшов, та коли вийшли за двір, побачили ОСОБА_12 , який відразу почав звинувачувати їх, що по їхній вині на нього було складено протоколи. В цей час ОСОБА_1 перебував на автодорозі, навпроти їх будинку, та висловлювався на адресу ОСОБА_17 нецензурною лайкою, голосно, на всю вулицю. Після чого пішов у невідомому напрямку (а.с.98).

При вирішенні питання, щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суддя враховує наступне.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Суддя, оцінивши дослідженні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом повністю доведена у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, як нецензурна лайка в громадських місцях, що порушило громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За вимогами ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 за протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД № 367695 від 24.06.2024 року, серії ААД № 821237 від 26.07.2024 року, серії ААД № 821236 від 26.07.2024 року, серії ААД № 821235 від 26.07.2024 року, серії ВАВ № 977786 від 08.08.2024 року, суддя враховує вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, в частині того, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Статтею 40-1 КУпАП, передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає грошову суму 605,60 грн.

Враховуючи дані про особу порушника ОСОБА_1 працює, та керуючись ст. ст. 33, 34, 36, 122-4, 124, 130, 173, 173-2, 251, 252, 284 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130, ст. 173 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених за ч. 4 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить грошову суму 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок за наступними реквізитами: Отримувач - Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку - UA0005001, код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок за наступними реквізитами: Отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку - UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області.

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.