Справа № 276/2048/24
Провадження по справі № 3/276/1059/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 28.11.2023 року, жительку АДРЕСА_1 , перебуває в декретній відпустці

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

06.08.2024 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 ухилялася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме відсутній одяг, засоби гігієни в обмеженій кількості, відсутнє дитяче ліжечко та гр. ОСОБА_1 перебуваючи під слідством, позбавлена батьківських прав на 3-х дітей та зловживає спиртними напоями.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.2 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про що свідчить телефонограма, про причини неявки суд не повідомила. Вона достименно знала про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його судом, що засвідчила своїм підписом у протоколі. Однак незважаючи на викладене, у судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв та клопотань не подавала, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності не зверталася.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнає причину неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажною і розцінює її неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.184 КУпАП, доведена доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 06.12.2023 року, рапортом поліцейського від 27.08.2024 року, рішенням Хорошівської селищної ради №56 від 20.08.2024 року, листом служби у справах дітей №360 від 22.08.2024 року, поясненням ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що вищенаведеними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.2 КУпАП доведена у повному обсязі.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції частини 2 статті 184 КУпАП.

При цьому, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України "Про судовий збір", оскільки вона перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює та має скрутне матеріальне становище.

Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень .

Штраф підлягає сплаті на р/р UА0006751, отримувач коштів: ГУК у Житомирській області/ ТГ смт. Хорошів /21081100; код отримувача: 37976485; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081100 . Штраф по справам про адміністративне правопорушення та інші санкції.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адімінстративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя А.М.Збаражський