справа № 204/8636/24
провадження № 3/204/3059/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Глинське

Світловодського району Кіровоградської області, громадянки України, працевлаштованої

Комунальне підприємство «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпровської міської

ради на посаді заступника директора з фінансових питань, зареєстрованої та проживаючої за

адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

за участю: прокурора Красюк І.В., захисника Бевза М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи заступником директора з фінансових питань Комунального підприємства «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпровської міської ради, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування, а також відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а саме 16 лютого 2024 року о 10 годині 37 хвилин, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане із корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи заступником директора з фінансових питань Комунального підприємства «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпровської міської ради, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування, а також відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, а саме 16 лютого 2024 року о 10 годині 51 хвилин, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане із корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Судді пояснила, що в даній ситуації вона відчуває себе ошуканою. Вона не подала вчасно декларацію, оскільки не знала про необхідність такої подачі. Вона не зустрічала в засобах масової інформації новин щодо перенесення терміну подачі декларацій і дізналась про це лише від колишніх колег. Вона лише в першій декаді лютого 2024 року дізналась про необхідність подачі декларацій. Для подачі декларації необхідно взяти інформацію з реєстрів щодо майна. Пройшов деякий час для її подачі і тому вона не може визнати себе винною, вона не була обізнана про подачу вказаної декларації саме до 31 січня 2024 року. Їй стало відомо про необхідність подачі декларації десь 07 лютого 2024 року. Лист щодо необхідності подачі декларацій на підприємстві отримувала. Вони збирались колективом та проводився вебінар. Вебінар називався: «Основи електронного декларування, коротко про важливе». У цьому листі зазначався закон, яким були внесені зміни щодо поновлення декларування. Вона раніше подавала декларації, вона знає наскільки це важливе питання. Вона просила прийняти до уваги той факт, що в країні йде війна. Не завжди є світло та інтернет. Також хоче зазначити про те, що моральний стан в неї вкрай напружений. В них на підприємстві є проблеми. І вона не прочитала про необхідність подачі такої декларації. Вона не виїждажала за межі країни. Її на роботі під підпис не повідомляли про необхідність одачі декларації. Від НАЗК вона не отримувала жодних повідомлень про необхідність подачі декларацій. Про участь у вебінарі вона дізналась із листа, який надійшов на підприємство. Вона із вказаним листом була ознайомлена. Вона знала про те, що було відновлено декларування ще з 16 жовтня 2023 року, до неї це було доведено. Вона не знає, що відповісти з приводу того, чому вона не ознайомилась із Законом. Вона вважала, що декларування буде до 01 квітня поточного року. Тиждень їй знадобився задля отримання певної інформації щодо майна. Вона дізналась про необхідність подачі декларації лише 07 лютого 2024 року. У них на підприємстві всі притягаються до відповідальності за несвоєчасне подання декларації. Підприємство за даний період працювало, світло було. Просила закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу і події адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Бевз М.О. заявив клопотання про закриття провадження по справі. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що, як вбачається із матеріалів адміністративної справи, перевірка відносно ОСОБА_1 проводилася працівниками Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області, які збирали докази, робили запити, відбирали пояснення і вподальшому склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. Проте, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які відомості щодо проведення НАЗК відповідної перевірки, визначеної законом, щодо ОСОБА_1 або ж повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області, що є обов`язком за правилами чинного законодавства. Таким чином, досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом. Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація щодо повідомлення ОСОБА_1 та проведення контролю уповноваженим суб`єктом НАЗК з приводу несвоєчасного подання декларації останньою. Окрім цього, ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про несвоєчасність подання декларацій, що позбавило останню можливості після отримання відповідного повідомлення НАЗК подати у десятиденний строк декларацію у визначеному законом порядку. Матеріали справи взагалі не містять відомості щодо проведення НАЗК відповідної перевірки та контролю щодо ОСОБА_1 , а також будь-які документи, які видавались НАЗК відносно ОСОБА_1 . Таким чином, всі докази, які були одержані у даній справі є незаконними, оскільки досудова перевірка була проведена не уповноваженим органом, що дає підстави для визнання їх незаконними. Крім цього, на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності. Датою виявлення адміністративного правопорушення є день складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 29 серпня 2024 року. Проте, такі висновки є хибними, оскільки слід рахувати, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 01 лютого 2024 року та 16 лютого 2024 року, оскільки в ці дати у ОСОБА_1 виникло зобов`язання подачі декларації.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 вважала за необхідним визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки остання допустила порушення вимог щодо подання декларації, поважність причин не вчасного подання декларацій суду надано не було, а тому вина останньої в повному обсязі доведена під час розгляду справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні, клопотання адвоката, позицію прокурора, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, віднесено до суб`єктів на яких поширюється дія вказаного закону.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено.

Відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 1 Закону №1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Наказом Національного агентства «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 23 липня 2021 року № 449/21 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за № 987/36609) затверджено форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Цей Порядок визначає процедуру заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - декларація) (далі - Закон).

Декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі.

Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.

Суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог:

- щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00:00 01 січня до 00:00 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

- декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацупершого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дняприпинення діяльності.

- декларація кандидата на посаду декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону. Така декларація охоплює звітній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітнього року.

Суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки.

Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації.

Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.

Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Суб`єкт декларування має право за власною ініціативою подати виправлену декларацію, але не більше трьох разів упродовж семи днів після дня подання первинної декларації, шляхом створення та подання виправленої декларації до Реєстру.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» від 03 березня 2022 року № 2115-IX було призупинено компанію декларування в Україні.

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-ІХ, яким відновлено обов?язок подання декларацій суб?єктів.

Так, згідно п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцевих положень» Закону особи, які у 2022 2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Суб`єкти декларування, зазначені у сьомій чотирнадцятій статті 45 цього закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою-чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до роз`яснень НАЗК «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» від 13 листопада 2023 року № 4 - за загальним правилом до 31 січня 2024 року слід подати: щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди; декларацію при звільненні за 2022-2023 роки (якщо обов?язок подання декларації настав до 11 жовтня 2023 року включно); декларацію кандидата на посаду за 2021 та 2022 звітні періоди (якщо кінцевий строк їх подання настав у період з 24 лютого 2022 року по 11 жовтня 2023 року включно). З 1 січня до 31 березня 2024 року включно суб?єкти декларування (крім тих, які мають право на відтермінування) повинні подати щорічні декларації за 2023 звітний період.

Таким чином у період з 12 жовтня 2023 року до 31 січня 2024 року в Україні тривала компанія декларування. Протягом цього періоду часу, суб?єкт декларування, повинен подати щорічну декларацію за 2021, 2022 рік.

Незважаючи на невизнання своєї провини ОСОБА_1 її провина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими доказами: протоколами про адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією № 1236 та № 1237 від 29 серпня 2024 року; наказом Автопідприємства санітарного транспорту ДМР від 20 лютого 2017 року № 75-к/тр про прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду заступника директора з фінансових питань; посадовою інструкцією заступника директора з фінансових питань від 23 березня 2023 року № 82 із якою ОСОБА_1 була ознайомлена 16 березня 2023 року; табелями обліку робочого часу; витягом із бази даних щодо відповідності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 в період із 01 січня 2022 року по 01 квітня 2024 року; рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ капітана поліції Гімбіцького М. від 24 травня 2024 року; декларацією ОСОБА_1 за період 2022 року від 16 лютого 2024 року.

Згідно підпункту «а» частини 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, віднесено до суб`єктів на яких поширюється дія вказаного закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування(далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Так, ОСОБА_1 , будучи заступником директора з фінансових питань Комунального підприємства «Автопідприємство санітарного транспорту», без поважних причин подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік за типом «щорічна» - 16 лютого 2024 року о 10 годині 37 хвилин, за 2022 рік за типом «щорічна» - 16 лютого 2024 року о 10 годині 51 хвилин, які повинна була подати не пізніше ніж до 31 січня 2024 року.

Крім цього, як було встановлено в судовому засіданні, та підтверджено самою ОСОБА_1 , остання була ознайомлена із листом Відділу з питань запобігання корупції Дніпровської міської ради від 23 вересня 2023 року про участь у вебінарі, однак не брала у ньому участь.

Окрім цього, в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що про необхідність подачі декларацій їй було з 16 жовтня 2023 року, до неї це було доведено. Крім цього, зазначала, що вона не знає чому самостійно не ознайомилась із Законом № 3384-ІХ.

Відповідно до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Виходячи з наведеного, вважаю, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суддею не беруться до уваги посилання адвоката Бевза М.О. щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією не уповноваженою на це особою, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, органи Національної поліції уповноважені складати протокол про вчинення правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, якою ОСОБА_1 не була.

Крім цього, відповідно до Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України затвердженого Наказом Національної поліції України від 23 жовтня 2019 року № 1077, п. 3 Розділу 2 «Завдання ДСР» до повноважень Департаменту відноситься протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних із корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України.

Суддею також й не приймаються до уваги посилання адвоката Бевза М.О. про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, моментом виявлення правопорушення є момент виявлення усіх ознак адміністративного правопорушення, які б давали підстави вважати, що особою було вчинено адміністративне правопорушення та вона підлягає адміністративній відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи датою вчинення адміністративного правопорушення слід вважати день несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларацій, а саме 16 лютого 2024 року, датою виявлення адміністративного правопорушення є день отримання відповіді на запит від Комунального підприємства «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпровської міської ради, а саме 18 березня 2024 року, тобто на момент розгляду 12 вересня 2024 року строки розгляду дотримані.

Дослідивши матеріали справи, суддя робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Керуючись ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення, суд доходить висновку про необхідність накладення на винну адміністративного стягнення в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 176-2 КУпАП у виді штрафу, оскільки саме такий вид стягнення буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП,судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушенні та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з неї на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 176-2, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати нею штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушниці, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя О.О. Некрасов