Справа № 151/592/24
Провадження № 3/151/362/24
ПОСТАНОВА

іменем України

30 серпня 2024 року селище Чечельник

Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Токарчук Л.Г. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, студента Комаргородського вищого професійого училища за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.122-2, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА :

12 серпня 2024 року о 16 год. 03 хв. неповнолітній ОСОБА_1 в селищі Чечельник Гайсинського району Вінницької області по вул. Заводській, керував мотоциклом ИЖ-П-4К державний реєстраційний номер 24-67 ОДЖ не маючи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом та без мотошолома, чим порушив вимоги п.2.4 Ґ, 2.1 а, 2.3 Г ПДР України, вчинивши адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.

Крім того, ПОГ САГ ВП №1 Гайсинського РУП старшим лейтенантом поліції Пістуненком В.Ю. відносно ОСОБА_1 12.08.2024 також складено протокол по ч.2 ст.122-2 КУпАП, за те, що він 12 серпня 2024 року о 16 год. 03 хв. керуючи мотоциклом ИЖ-П-4К державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Заводській в селищі Чечельник Гайсинського району Вінницької області не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою проблискових маячків червоного кольору та звукового сигналу сирени.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 у присутності законного представника - матері ОСОБА_2 , вину визнав і пояснив, що працював на будівництві, заробиш гроші і придбав мотоцикл, на якому їхав вперше та був зупинений працівниками поліції. Щиро розкаявся та зауважив, що мотоцикла одразу продав, їздити так більше не буде.

Крім визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 126 КУпАП підтверджується також матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 326965, серії ААД № 326964, та серії ААД № 770561 від 12.08.2024 та письмовим поясненням самого ОСОБА_1 .

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, який на момент вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи не досяг повноліття та щиро розкаявся у скоєному, суд вважає за можливе відповідно до ст.24-1 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження.

Щодо ч.2 ст.122-2 КУпАП суд зазначає, що ч.2 ст.122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Як вбачається із матеріалів справи та з пояснень ОСОБА_1 , його зупиняли працівники поліції, а відповідальність за невиконання вимоги про зупинку працівників поліції передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Суд звертає увагу, що статтею 17 Закону України ''Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини'' передбачено застосування судами України практики ЄСПЛ як джерела права.

У справах ''Малофєєва проти Росії'' (''Malofeyevav.Russia'', рішення від 30.05.2013) та ''Карелін проти Росії'' (''Karelinv.Russia'', рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд звертає увагу, що чинним КУпАП не передбачено право суду самостійно збирати докази, оскільки зазначене призведе до порушення прав особи, що притягається до відповідальності, через те, що суд з органу, що має прийняти рішення у справі, фактично стане суб`єктом складення протоколу.

Враховуючи викладене суд вважає, що провадження по справі за ч.2 ст.122-2 КУпАП слід закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки до матеріалів справи не додано доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки до неповнолітньої особи, щодо якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, застосовується захід впливу у виді попередження, який не є адміністративним стягненням, а по ч.2 ст.122-2 КУпАП провадження по справі закрито, то судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24-1, 40-1, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 126 КУпАП та на підставі ст.24-1 КУпАП застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 по ч.2 ст.122-2 КУпАП закрити, згідно ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається через суд, який виніс постанову.

Копію постанови вручити Головатому М.Ю..

Суддя Людмила ТОКАРЧУК