Справа№ 953/8209/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі: головуючої судді - Лисиченко С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, штаб сержанта військової частини НОМЕР_1 2 БОП 6 РОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії НГУ №429723 про військове адміністративне правопорушення від 02.09.2024, 02.09.2024 КМП «Міська клінічна лікарня №30» ХМР під час стаціонарного лікування, ОСОБА_1 перебував в нетверезому стані, 0,5% проміле.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2024 визначено головуючу суддю: Лисиченко С.М.

Відповідно до ст. 3 Конституції України утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Наведені норми корелюють з положеннями, які з метою захисту прав людини визначені в міжнародно-правових документах (п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997) і вказують на зобов`язання держав-учасниць забезпечити у національному законодавстві кожному «право на справедливий судовий розгляд».

Відповідно до ст.9 Конституції України, Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело право.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 10.09.2024 не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 в якій просив розглянути справу по адміністративному протоколу НГУ №429723. Вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав, вказав, що дійсно 02.09.2024 перебував у стані алкогольного сп`яніння у КНП «МКЛ №30» ХМР.

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні не є обов`язковою.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, суд установив наступне.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу серії НГУ №429723 про військове адміністративне правопорушення від 02.09.2024 додано: копію військового посвідчення штаб-сержанта ОСОБА_1 , копію виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 02.09.2024 №7345, розписку щодо вручення штаб-сержанту ОСОБА_1 другого екземпляру протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пам`ятки про права особи, яка притягується до адміністративного правопорушення, заяву ОСОБА_1 , службову характеристику штаб-сержанта ОСОБА_1 , витяг з наказу від 24.07.2023 №82мтд, витяг з наказу від 12.04.2024 №75 мтд.

Так, відповідно до положень ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Частина 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З набранням чинності Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 302/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні настав особливий період.

З 24 лютого 2022 року в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-XI з наступними змінами.

Військовослужбовцю ОСОБА_1 інкримінується перебування на території КНП «Міська клінічна лікарня №30» Харківської міської ради, який перебував на стаціонарному лікуванні, в стані алкогольного сп`яніння.

Проте відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до даних, які містяться у виписці №7345 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підписом лікаря та зав.відділення КНП «Міська клінічна лікарня №30» ХМР, ОСОБА_1 поступив у стаціонар 28.08.2024. Виписаний 02.09.2024, діангоз хронічний верхньощелепний синусит. Кисти верхньощелепних пазух з обох сторін.

Також зазначено, що 02.09.2024: зі слів хворого приймав алкогольні напої 01.09.2024.

02.09.2024: проведено алкотест, результат 0,5% проміле. Хворий виписаний за порушення лікарняного режиму.

Згідно з п.11 Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164 (далі - Інструкція № 164), військовий об`єкт - будь-який об`єкт, який в силу свого характеру, місцезнаходження, призначення чи використання може бути застосований у воєнних діях та повне або часткове руйнування, захоплення або нейтралізація якого за існуючих в даний момент умов надає певну військову перевагу. Військовими об`єктами є: підрозділи збройних сил і організованих збройних формувань (особовий склад, озброєння і військова техніка), за винятком медичних формувань, санітарно-транспортних засобів, духовного персоналу та їхнього майна; об`єкти (споруди, будинки, позиції, казарми, склади тощо), що використовуються або підготовлені до використання у військових цілях; інші об`єкти, які за своїм характером, значенням, розташуванням, призначенням або використанням можуть бути використані у воєнних діях і чиє повне або часткове зруйнування, захоплення чи нейтралізація в конкретних умовах обстановки надає явну військову перевагу. Військові об`єкти вважаються законними цілями для нападу. Військовий об`єкт залишається таким навіть у випадку, якщо на ньому перебувають цивільні особи.

Пунктом 14 Інструкції № 164 визначено, що госпітальні зони та місцевості створюються шляхом укладання угоди між сторонами міжнародного або не міжнародного збройного конфлікту безпосередньо або через безсторонню гуманітарну організацію поза зоною воєнних дій з метою захисту від ураження далекобійної зброї військових чи цивільних поранених та хворих, а також персоналу, який відповідає за організацію й управління цими зонами й місцевостями та догляд за особами, які там знаходяться.

Таким чином КНП «Міська клінічна лікарня №30» ХМР не є військовим об`єктом та територією військової частини.

Разом із цим суб`єктом уповноваженим на складання протоколу про військове адміністративне правопорушення у відповідному протоколі не зазначено, що під час перебування у згаданому закладі охорони здоров`я, зокрема 02 вересня 2024 року, військовослужбовець ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби чи перебував при їх виконанні.

Водночас суд самостійно не може встановлювати склад та обставини вчинення адміністративного правопорушення, та розглядає справу в межах складу та обставин адміністративного правопорушення, які зазначені у протоколі.

Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен дійти висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи вказані вище обставини, а також з огляду на положення ст.62 Конституції України, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а тому справа відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, відповідно до ст.7, п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справах підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 172-20, 251, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 3 статті 172-20 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до статті 285 КУпАП копію постанови після її оголошення протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Суддя - С.М. Лисиченко