Справа № 594/1282/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем в «Борщівгаз», пенсіонера,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 серпня 2024 року близько 18 год., знаходячись за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурної лайки, погроз фізичною розправою та штовханні, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному чи фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 під час розгляду справи вину визнав частково, пояснив, що перебуває з колишньою дружиною ОСОБА_2 у неприязних стосунках. Вона постійно провокує конфлікти та принижує його.

Потерпіла ОСОБА_2 під час розгляду справи підтвердила, що її колишній чоловік ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство 22 серпня 2024 року близько 18 год., зокрема, прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння, обзивав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою та штовхав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена також даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №277625 від 22 серпня 2024 року, рапортом помічника чергового відділення поліції №1 (м.Борщів) від 22 серпня 2024 року.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У відповідності до п.3) ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 вищенаведеного Закону психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під час розгляду справи на підставі досліджених доказів встановлено, що між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною ОСОБА_2 , потерпілою у справі, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, виникла суперечка, під час якої ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно потерпілої у виді нецензурної лайки, погроз спричинити тілесні ушкодження, та штовханні, які вона сприйняла як реальну загрозу для своєї безпеки, що могло спричинити шкоду її психічному чи фізичному здоров`ю.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП та, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі ч.1 ст. 173-2 КУпАП та керуючись ст.ст.283,284 КУпАП , суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення ОСОБА_1 даної постанови, а в разі оскарження цієї постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу (340,00 гривень); витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя