Справа № 441/1354/24 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 33/811/1197/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Голубець Назара Йосиповича на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 13 червня 2024 року,

з участю правопорушника - ОСОБА_1 ,

захисника правопорушника - адвоката Голубець Н.Й.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 26 травня 2024 року о 22 год. 15 хв., на 19 км + 900 м автодороги «Львів-Самбір-Ужгород», у порушення вимог п. 2.9 «а», 10.1 ПДР України, керував мотоциклом «Viper V250С», р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, як наслідок зіткнувся з ТЗ «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , спричинивши пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Голубець Н.Й. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права, а також з неповним з`ясуванням обставин справи. Зазначає, що ОСОБА_1 , після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, не був згідний з результатом, однак, працівники поліції не скерували його до медичного закладу. Вважає, що місцевим судом, в порушення права на захист, справу розглянуто у відсутності ОСОБА_1 .

В суді апеляційної інстанції адвокат Голубець Н.Й. підтримав апеляційну скаргу та доповнив, що результат Драгеру, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не можна вважати належним доказом, оскільки згідно відповіді начальника УПП у Львівській області ДПП Крут А., на його адвокатський запит, газоаналізатор Драгер Алкотест, прилад №0415 на балансі УПП у Львівській області ДПП не перебуває.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не був присутнім в суді першої інстанції під час розгляду справи, а копію оскаржуваної постанови отримав 22 червня 2024 року; скасувати дану постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника - адвоката Голубець Н.Й., перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, що така підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладення стягнення на ОСОБА_1 за вказаною статтею, суддя першої інстанції допустила неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі, не дала їм належної оцінки.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо, перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Поряд з цим, в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції покликався, зокрема, як на докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №752698 від 27 травня 2024 року; результат тесту №ARLJ 0415.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №752698 від 27 травня 2024 року водій ОСОБА_1 , 26 травня 2024 року о 22 год. 15 хв., на автодорозі Н-13 «Львів-Самбір», 19 км + 900 м біля с. Поріччя, керував мотоциклом «Viper V250С», р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер».

При цьому, із роздруківки технічного приладу вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився приладом «Драгер» Alcotest 6820 із серійним номером №ARLJ 0415.

Разом з тим, згідно відповіді начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, наданої на адвокатський запит адвокату Голубець Н.Й., газоаналізатор Drager Alkotest №0415 на балансі управління не перебуває, у зв`язку з чим надати сертифікат відповідності на вказаний прилад та свідоцтво про повірку такого, не надається можливим.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає, що результат тесту № ARLJ 0415, є недостатнім для підтвердження стану алкогольного сп`яніння особи і не може бути покладений в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 , як і не може слугувати підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

З огляду на те, що в матеріалах справи не міститься жодного належного й допустимого доказу на підтвердження, поза розумним сумнівом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №798555 від 27 травня 2024 року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями учасників пригоди від 27 травня 2024 року, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім цього, в суді апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав повністю.

Відтак, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновку суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 10.1 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, згідно якої стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 - адвокату Голубець Н.Й. строк на апеляційне оскарження постанови судді Городоцького районного суду Львівської області від 13 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Голубець Н.Й. - задоволити частково.

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 13 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - змінити.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження в справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.