Справа № 277/960/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 вересня 2024 року смт Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Заполовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №265964 від 02.07.2024 року, зі змісту якого вбачається, що 02.07.2024 року о 05 год. 49 хв. по вул. Козацькій в смт Ємільчине ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21063 д/н НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 02.07.2024 року він перебував у смт Ємільчине, де його зупинили працівники поліції та запитали чи він щось вживав, на що повідомив, що щось вживав, однак що саме вживав не повідомляв. Після цього поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовився від проходження огляду, оскільки поспішав. В стані алкогольного сп`яніння він не перебував, а також вважає, що поліцейський зупинив його безпідставно.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 02.07.2024 року він в якості пасажира їхав в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 . Їхали вони із с. Підлуби до смт Яблунець. В смт Ємільчине їх зупинив працівник поліції через несправний покажчик повороту. Після того як вони зупинились, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та пішов до службового автомобіля та спілкувався з поліцейським. Про що вони говорили йому не відомо, оскільки перебував в автомобілі та не чув розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції. Через деякий час ОСОБА_1 повернувся до автомобіля і вони поїхали далі. Також свідок пояснив, що покажчик повороту в автомобілі ОСОБА_1 працював.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №265964 від 02.07.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 02.07.2024 року о 05 год. 49 хв. по вул. Козацькій в смт Ємільчине керував автомобілем ВАЗ21063 д/н НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився; ксерокопією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2519162 від 02.07.2024 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП .

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано відеозаписи з реєстратора патрульного автомобіля, на яких зафіксовано, як працівники поліції зупиняють автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , а також відеозаписи з бодікамери поліцейського на яких зафіксовано, як працівник поліції спілкується з ОСОБА_1 , запитує у нього чи вживав він алкогольні напої на, що останній повідомив, що сьогодні не вживав, а вчора ввечері вживав небагато. Після цього працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак останній відмовився від проходження огляду на місці зупинки, після чого працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в Ємільчинській лікарні, але ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду також і в лікарні. Тоді поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, який буде направлено до суду. Також на відеозаписах зафіксовано момент оголошення ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення та протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межах ст.251 КУпАП) відповідних засобів доказування.

Відповідно до ст.ст.254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який фіксує факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Посилання ОСОБА_1 , що поліцейськими під час зупинки транспортного засобу було порушено вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» та безпідставно його зупинено, судом до уваги не приймається, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.1995 р. (далі - Інструкція) водії,стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Право кожної людини на життя та безпеку може бути порушено, якщо водій керує транспортним засобом у стані сп`яніння. Крім того, керування автомобілем у стані сп`яніння є порушенням права на безпеку дорожнього руху та може призвести до серйозних наслідків для інших учасників дорожнього руху.

В теорії права існує такий принцип як невідворотність юридичної відповідальності. Цей принцип полягає в тому, що кожна особа, яка вчинила правопорушення повинна понести покарання у виді адміністративного стягнення. Адміністративний проступок, на який держава не відреагувала призводить до безкарності, не відновлює соціальну справедливість, внаслідок чого відбувається заохочення неправомірної поведінки.

Таким чином, особа яка вчинила правопорушення, і у стороннього спостерігача не виникає сумніву, що вона його вчинила, повинна понести покарання у відповідності до законодавства.

Звільнення судом особи від юридичної відповідальності лише з формальних причин недотримання правоохоронними органами вимог законодавства (ст.35 Закону), призведе до порушення принципу невідворотності юридичної відповідальності.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Отже, з вищевикладеного, можна зробити висновок, що особа яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, і ця особа була виявлена поліцейським, останній зобов`язаний скласти відносно такої особи протокол відповідно до Інструкції та направити його до суду для розгляду у встановленому законом порядку.

Разом з тим, якщо під час оформлення поліцейським адміністративних матеріалів було порушено вимоги законодавства (ст.35 Закону), наслідком цього має бути відповідальність поліцейського за таке порушення (ст.19 Закону), а не звільнення особи, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, від адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, стверджується письмовими матеріалами справи, відеозаписами з реєстратора патрульного автомобіля та бодікамери поліцейського, на яких зафіксовано, як працівники поліції зупиняють автомобіль, яким керував ОСОБА_1 та пропонують йому на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest», однак останній відмовився. Після цього ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, однак він відмовився від проходження огляду і в лікарні.

Таким чином щодо ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативний вид адміністративного стягнення, суд не наділений законних підстав для врахування особи порушника, обтяжуючих та пом`якшуючих обставин.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному законом.

Керуючись ст.ст.23-24, 27, 30, 33-35, 130, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя:В. В. Заполовський