Справа № 508/494/24
№ 3/508/341/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2024 селище Миколаївка

Суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С. розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорту НОМЕР_1 виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу серії ВАВ №509606 від 09.04.2024 року ОСОБА_1 31.03.2024 року о 20.00 годині, знаходячись в громадському місці, а саме по вулиці Дружби, с.Новопетрівка, Березівського району Одеської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався на адресу громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 грубою нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена відповідальність ст.173 КУпАП.

Постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 17.04.2024 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУПАП повернуто до ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для доопрацювання, у зв`язку з тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання доставлена не була на вимогу ч.2 ст.268 КУпАП, що позбавило суд можливості розглянути справу у вказаний ст.277 КУпАП строк.(а.с.14)

Постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 01.05.2024 року матеріали справи (після доопрацювання) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУПАП повернуто до ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для доопрацювання, у зв`язку з тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання доставлена не була на вимогу ч.2 ст.268 КУпАП, що позбавило суд можливості розглянути справу у вказаний ст.277 КУпАП строк.(а.с.18)

Постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 21.05.2024 року матеріали справи (після доопрацювання) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУПАП повернуто до ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для доопрацювання, у зв`язку з тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання доставлена не була на вимогу ч.2 ст.268 КУпАП, що позбавило суд можливості розглянути справу у вказаний ст.277 КУпАП строк.(а.с.26)

04.06.2024 судове засідання з розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП не відбулося через відсутність електроенергії, що підтверджується Актом щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи від 04.06.2024 року. (а.с.29)

06.06.2024 року судом з власної ініціативи було направлено запит до військової частини НОМЕР_2 на підтвердження відомостей, що містилися в матеріалах справи, про мобілізацію ОСОБА_1 і проходження останнім військової служби в частині НОМЕР_2 з додатком у вигляді судової повістки про виклик до суду. (а.с.31)

17.06.2024 року судом з власної ініціативи було направлено повторний запит до військової частини НОМЕР_2 на підтвердження відомостей, що містилися в матеріалах справи, про мобілізацію ОСОБА_1 і проходження останнім військової служби в частині НОМЕР_2 з додатком у вигляді судової повістки про виклик до суду. (а.с.33)

Відповіді на адресу суду не надходило.

25.06.2024 судове засідання з розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП не відбулося через відсутність електроенергії, що підтверджується Актом щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи від 25.06.2024 року. (а.с.36)

02.07.2024 судове засідання з розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП не відбулося через відсутність електроенергії, що підтверджується Актом щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи від 03.07.2024 року. (а.с.39)

Довідкою Миколаївського районного суду Одеської області від 17.07.2024 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, а також з метою дотримання законних прав сторін у справі, судове засідання відкладено до 09.30 год. 06.08.2024 року.(а.с.42)

06.08.2024 року судом з власної ініціативи було направлено запит начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 на підтвердження відомостей, що містилися в матеріалах справи, про мобілізацію ОСОБА_1 і проходження останнім військової служби в частині НОМЕР_2 .

03.09.2024 року від начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду надійшла відповідь, згідно якої інформацією про перебування ОСОБА_1 на військовій службі у Збройних Силах України ІНФОРМАЦІЯ_4 не володіє. (а.с. 49)

Також, 03.09.2024 року на адресу суду повернувся поштовий конверт, направлений за адресою місця реєстрації ОСОБА_1 , з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.50)

Постановою суду від 10.09.2024 року ВПД №1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області доручено доставити приводом ОСОБА_1 до Миколаївського районного суду Одеської області на 12.09.2024 року.

Однак, постанова виконана не була, згідно листа начальника ВПД №1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Олександра Піхура, доставити до зали судового засідання ОСОБА_1 не вдалося, оскільки за адресою свого проживання він відсутній. Зі слів матері знаходиться у м. Вознесенськ Миколаївської області, будь-який зв`язок з ним відсутній.

При розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В противному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Вимоги, які пред`являються до правового регулювання відповідальності за адміністративне правопорушення, в повній мірі розповсюджуються і на строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, що являють собою встановлені законодавством про адміністративні правопорушення періоди, за закінченням яких особи, які здійснили адміністративне правопорушення, не можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності через закінчення строків давності, що є однією із підстав, яка виключає провадження у справі або тягне за собою його закриття.

За змістом частини 2 статті 38 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пункт 7 статті 247 КУпАП містить правило, згідно із яким провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Розглядаючи питання щодо строку давності в адміністративному провадженні в контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі: Конвенція) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи судом …, який … становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення…».

Стаття 6 пункт 1 Конвенції застосовується протягом усього провадження, метою якого є встановлення обґрунтованості «кримінального обвинувачення» включно зі стадією проголошення судового рішення.

Правове регулювання прав та свобод людини за національним законом полягає у створенні необхідних умов, якими слід забезпечити невідворотність адміністративної відповідальності.

В той же час має бути забезпечений справедливий баланс між загальним (публічним) інтересом невідворотності адміністративної відповідальності та дотриманням прав і свобод людини щодо строку давності про притягнення її до відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, в тому числі у справах "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства " та ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» визначив строк давності як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, які могли бути неповними за спливом часу ( ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» рішення від 20 вересня 2011 року, п. 570 та " Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства ", рішення від 22 жовтня 1996 року п.51).

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Стаття 6 пункту 2 Конвенції забезпечує «право вважатися невинуватим доти, доки вину не буде доведено в законному порядку».

Мета та наміри Конвенції як інструменту захисту людини вимагає, щоб її положення тлумачилися та застосовувалися таким чином, щоб її гарантії були практичними та ефективними ( див. справа «Soering проти Сполученого Королівства», рішення від 7 липня 1989 року, п. 87).

Суд в своїх прецедентних рішеннях зазначив, що практичність та ефективність гарантій при тлумаченні та застосуванні положень Конвенції стосується і права, закріпленого в статті 6 пункту 2 Конвенції - презумпції невинуватості (див. справи «Allen проти Сполученого Королівства», рішення від 12 липня 2013 року п.п.92-93, «Allenet de Ribemont проти Франції», рішення від 10 лютого 1995 року, п. 35).

Презумпція невинуватості, яка розглядається як процесуальна гарантія в контексті самого кримінального провадження, накладає вимоги щодо, зокрема, тягаря доведення, правових презумпції факту і права.

За загальним правилом статті 9 КУпАП наявність складу правопорушення є необхідною підставою для адміністративної відповідальності.

Частиною першої статті 9 КУпАП передбачено, що особа підлягає адміністративній відповідальності лише за те правопорушення, відносно якого встановлена вина.

Відсутність вини в скоєнні адміністративного правопорушення за зазначеною нормою закону виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши норми національного закону та, враховуючи конвенційні положення стосовно строків давності, використовуючи право, надане судам загальної юрисдикції тлумачити зазначені норми для цілей подолання суперечної правозастосовної практики, яка послабляє гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу, дійшов до наступного висновку.

Строк давності не тільки забезпечує правову визначеність та остаточність судового рішення, попередження порушень прав осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, але й надає законне право порушнику уникнути переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення, в даному випадку - притягнення до адміністративної відповідальності за закінченням строку давності, який передбачений національним законом - частиною 2 статті 38 КУпАП.

Отже, згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, тобто в даній справі - не пізніше 30.06.2024 року.

Приймаючи до уваги те, що з моменту вчинення правопорушення до теперішнього часу минуло більше трьох місяців, вважаю, що на підставі ст. 247 п. 7 КУпАП провадження в справі необхідно закрити - в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду у десятиденний термін з дня винесення постанови.

Суддя : Д.С. Банташ