Справа №452/3420/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2024 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Самбір Львівської області, громадянки України, українки, що має середню освіту, заміжньої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючої технічним працівником в Самбірській гімназії №9 ім. Андрія Струся, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи вбачається, що 08 вересня 2024 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , вчинила дії, які пов`язані з насильством в сім`ї, а саме, вчинила конфлікт з неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого кричала на нього, ображала його нецензурними словами, шарпала за одяг, про що потерпілий повідомив свого дядька ОСОБА_1 , котрий і звернувся за допомогою до правоохоронного органу.
За даним фактом відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справив телефонному режимі , в судове засідання, призначене на 16 вересня 2024 року, потерпілий не з`явився.
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 не визнала себе винуватою у вчиненому правопорушенні, заперечував конфлікт з сином та вчинення відносно нього домашнього насильства у дату та час, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що син є проблемною дитиною і ,зазвичай, сам голосно з нею розмовляє та виражається нецензурною лексикою.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозиція ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції статті дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної та/або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно з п.14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до матеріалів адміністративної справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції складено протокол серії ВАД №377041 від 10 вересня 2024 року.
Разом з тим, працівником поліції не зазначено конкретних обставин, які є обов`язковою умовою для настання адміністративної відповідальності згідно з диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП. Більше того, наслідків діяння ОСОБА_1 у виді можливості завдання шкоди психічному, фізичному здоров`ю неповнолітньому потерпілому у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено. Окрім того, матеріали справи не містять доказів завдання чи можливості завдання шкоди потерпілому. Не встановлено таких і в судовому засіданні.
На підтвердження викладених в протоколі про адміністративне правопорушення посадовою особою додано письмову заяву ОСОБА_1 до Самбірської окружної прокуратури, в якій зазначено, що його сестра ОСОБА_1 постійно звертається саме до нього нецензурною лексикою, крім того, чоловік останньої ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, б`є його неповнолітнього племінника ОСОБА_2 без зазначення дати, коли відбулась така подія. Відомостей щодо вчинення ОСОБА_1 08 вересня 2024 року о 18 год. 00 хв. в будинку АДРЕСА_1 конкретних дій, пов`язаних з насильством в сім`ї, відносно неповнолітнього ОСОБА_2 така заява не містить.
Разом з тим, з доданих до матеріалів справи скрінів переписки з соціальних мереж без зафіксованої дати такої переписки неможливо встановити про яку саме подію йдеться у розмові і чи вчинила саме ОСОБА_1 08 вересня 2024 року певні дії, пов`язані з насильством в сім`ї, щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 ..
Крім того, під час звернення ОСОБА_1 до Самбірської окружної прокуратури, останній просить прийняти міри до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з посиланням на те, що такі особи «нищать чуже майно».
Відтак, матеріали, додані до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, не містять достатніх та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що викладені в протоколі обставини не мають жодного правового обґрунтування, оскільки не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами.
Як зазначено в ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зазначене узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи
доведено поза розумним сумнівом (п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно з вказаною позицією Європейського суду з прав людини «розумним» є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Таким чином, оцінюючи зібрані докази, зважаючи на відсутність даних, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та, з огляду на вищевикладене, в її діях відсутні ознаки зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись стст.173-2,247,283,284 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя: Т.М. Кущ