Справа № 583/3606/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2024 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2024 року до Охтирського міськрайонного суду надійшли адміністративні матеріали за № 583/3606/24 пр. № 3/583/1385/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, № 583/3607/24 пр. № 3/583/1386/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Постановою від 06.09.2024 р. справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за № 583/3606/24 пр. № 3/583/1385/24, № 583/3607/24 пр. № 3/583/1386/24 об`єднано в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 009599 від 10.07.2024 року ОСОБА_1 10.07.2024 року о 22 год. 07 хв. на автодорозі Охтирка-Суми 1 км керував транспортним засобом Toyota C-HR HYBRID днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 009600 від 10.07.2024 року ОСОБА_1 10.07.2024 року о 22 год. 07 хв. на автодорозі Охтирка-Суми 1 км керував транспортним засобом Toyota C-HR HYBRID днз НОМЕР_1 не був уважним за кермом, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, при цьому здійснив наїзд на островок зменшення швидкості перед населеним пунктом, в подальшому наїзд на ЛЕМ, в подальшому з`їзд у кювет, в результаті ДТП транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що в цей день 10.07.2024 р. о 21.45 год. був футбольний матч і він з товаришами: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в гаражі дивилися футбол. Автомобіль Toyota C-HR HYBRID днз НОМЕР_1 належить його дружині і на ньому треба їздити, щоб зарядити акумулятор. ОСОБА_4 запропонував поїздити на даному автомобілі, щоб зарядити акумулятор, на що він ( ОСОБА_1 ) погодився. ОСОБА_4 сів в даний автомобіль і поїхав, а через деякий час ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що потрапив в ДТП, злетівши з дороги. Він ( ОСОБА_1 ) разом з ОСОБА_6 на автомобілі ОСОБА_7 поїхали на місце пригоди. Приїхавши, він ( ОСОБА_1 ) побачив, що автомобіль Toyota C-HR HYBRID днз НОМЕР_1 стоїть в кюветі, а ОСОБА_4 стоїть біля нього. Там було ще дві жінки та хлопець. ОСОБА_4 пояснив, що його засліпив автомобіль, дорога була слизькою і він злетів з дороги. Він ( ОСОБА_1 ) пішов до автомобіля, щоб подивитись на те, які на автомобілі пошкодження, а ОСОБА_6 викликав евакуатор. Через декілька хвилин приїхали працівники поліції. На прохання хлопця, що приїхав на евакуаторі, він ( ОСОБА_1 ) поліз до салону автомобіля по техпаспорт. В цей час до нього підійшов поліцейський і сказав показати техпаспорт та сказав: «Ви ж водій?». Він ( ОСОБА_1 ) відповів, що він водій, але не керував даним транспортним засобом. Він надав поліцейському техпаспорт на автомобіль і там були посвідчення водія: його та дружини. Про те, що відносно нього ( ОСОБА_1 ) буде складатися протокол, ніхто не говорив. Поліцейський не слухав його ( ОСОБА_1 ) пояснень, не пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння. Побачивши, що виникла конфліктна ситуація, він ( ОСОБА_1 ) сів до автомобіля ОСОБА_7 і поїхав з місця події. Він ( ОСОБА_1 ) 10.07.2024 р. автомобілем Toyota C-HR HYBRID днз НОМЕР_1 не керував, тому вину не визнає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що за кермом автомобіля Toyota C-HR HYBRID днз НОМЕР_1 під час ДТП, яка сталася 10.07.2024 року, був він. В той день він ( ОСОБА_8 ) приїхав до ОСОБА_1 дивитися футбол, потім йому стало нудно і він запропонував ОСОБА_1 поїхати заправити його автомобіль, на що ОСОБА_1 погодився. Він ( ОСОБА_8 ) на автомобілі, що належить ОСОБА_1 , поїхав за місто і коли повертався в місто, його засліпив зустрічний автомобіль і він злетів з дороги у кювет. Це було ввечері ближче до комендантської години на трасі в напрямку з с. Климентове в м. Охтирка повз заправку «Брент-оіл» - там є «островок». До нього підійшла жінка та запитала, чи все в порядку, на що він відповів: «Так». Потім він ( ОСОБА_8 ) зателефонував ОСОБА_5 та сказав, що трапилася ДТП. ОСОБА_6 та ОСОБА_9 приїхали на місце події, ОСОБА_9 пішов до автомобіля, щоб подивитися ущерб від ДТП. В цей час приїхали працівники поліції і пішли до ОСОБА_10 , який був біля автомобіля. Він ( ОСОБА_8 ) став говорити працівникам поліції, що за кермом був він ( ОСОБА_8 ), а не ОСОБА_1 , але працівники поліції його не слухали.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 10.07.2024 р. в нього був день народження і він з ОСОБА_9 домовилися дивитися футбол та відсвяткувати день народження. Приїхав ОСОБА_12 та поїхав на автомобілі ОСОБА_9 заряджати акумулятор. Потім через деякий час ОСОБА_4 зателефонував і сказав, що потрапив в ДТП. Вони з ОСОБА_1 на його ( ОСОБА_11 ) автомобілі поїхали на місце події. Автомобіль ОСОБА_1 стояв в кюветі. ОСОБА_4 сказав, що його засліпив зустрічний автомобіль, дорога була слизька і він налетів на «островок» і злетів в кювет. ОСОБА_9 пішов оглянути свій автомобіль. Потім приїхали працівники поліції, їх викликав власник будинку, що поряд. Працівники поліції побачили ОСОБА_1 біля автомобіля та запитали про те, хто водій. Він ( ОСОБА_11 ) сказав, що водій - ОСОБА_13 . Тоді працівники поліції пішли до ОСОБА_9 і попросили в нього документи та стали стверджувати, що ОСОБА_9 був за кермом. Але це не так, оскільки ОСОБА_1 приїхав разом з ним ( ОСОБА_11 ) на місце вже після ДТП. Потім вони з ОСОБА_9 поїхали додому, а ОСОБА_4 , який був водієм автомобіля під час ДТП, діждався евакуатора.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що в той день у липні 2024 року вона перебувала у себе вдома за адресою: АДРЕСА_3 , та почула звук гальмів і удар. Її будинок знаходиться поряд з трасою. Вона подумала, що сталася аварія і вибігла з двору та побачила автомобіль світлого кольору, який стояв в кюветі, а біля автомобіля знаходився чоловік. Вона підійшла до цього чоловіка і запитала, чи всі живі. Чоловік відповів: «Так». Потім вона спитала, чи потрібно викликати «швидку допомогу». Чоловік відповів, що не потрібно. В цей момент їй зателефонувала дочка ОСОБА_15 , яка працює на заправці «Брент-оіл» - 98, та повідомила, що викликала «швидку допомогу». Чоловік, який знаходився біля автомобіля після ДТП, з яким вона розмовляла, був зростом вище середнього і з бородою. З ОСОБА_1 , який знаходиться в залі судового засідання, вона не знайома, бачить його вперше, і він не той чоловік, який знаходився на місці ДТП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пункту 12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідальність за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За правилами ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Будь-яких доказів на підтвердження факту, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу, тобто суб`єктом правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Натомість ОСОБА_1 зазначає, що він ( ОСОБА_1 ) 10.07.2024 р. автомобілем Toyota C-HR HYBRID днз НОМЕР_1 не керував, керував даним автомобілем ОСОБА_8 .

В свою чергу ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що саме він 10.07.2024 р. керував автомобілем Toyota C-HR HYBRID днз НОМЕР_1 .

Покази ОСОБА_1 про те, що 10.07.2024 р. автомобілем Toyota C-HR HYBRID днз НОМЕР_1 він не керував, підтверджуються також показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , які були допитані в судовому засіданні.

Дослідивши доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, судом встановлено, що на вказаному відеозаписі відсутні будь-які дані, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Як вбачається з відеозапису, працівники поліції приїхали на місце ДТП, де вже були ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що не він керував автомобілем.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час 10.07.2024 року о 22.07 год. жодним чином не зафіксований та не доведений.

Виходячи з принципу диспозитивності і незалежності суду, та задля забезпечення принципу змагальності сторони обвинувачення зі стороною захисту на суддю не може бути покладений тягар виклику свідків, витребування доказів тощо, щоб усунути недостатність або погану якість зібраних доказів, тобто суд не може брати на себе функції обвинувачення, оскільки це є несумісним із завданням здійснення правосуддя на основі суворого додержання законності.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доводити свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Таким чином, суду не було надано доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 та 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме доказів про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП..

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова