Справа № 951/594/24
Провадження №3/951/380/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли із Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2024 о 09 год. 02 хв. в с.Слобідка по вул.Центральна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, чим вчинив дане правопорушення повторно протягом року. 14.06.2024 постановою ББА 573556 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушив п.2.1 а Правил дорожнього руху: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання 11.09.2024 ОСОБА_1 з?явився, повідомив, що вину визнає повністю, щиро розкаюється, пояснив, що дійсно за описаних обставин керував транспортним засобом, не маючи права керування, оскільки поспішав на роботу.

Також він подав 11.09.2024 власноручно написані ним письмові пояснення у формі письмової заяви через канцелярію суду, згідно з якими також повідомив, що він не є власником зазначеного автомобіля, яким здійснював керування за описаних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення обставин, власником є ОСОБА_2 , яка є його матір?ю. Вказану заяву судом долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення також доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 105894 від 31.07.2024;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№2720366 від 31.07.2024 за ч.5 ст.121 КУпАП, згідно з якою ОСОБА_1 01.07.2024 в с.Слобідка по вул.Центральна керував ТЗ, обладнаним засобами пасивної безпеки, та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в Правил дорожнього руху

-долученою фотокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яку в судовому засіданні надано для огляду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , і він підтвердив, що це дійсно копія свідоцтва автомобіля ВАЗ 2107, р.н. НОМЕР_1 , яке він мав при собі та пред?явив на вимогу працівників поліції 31.07.2024 під час його зупинки та подальшому складенні матеріалів про адміністративні правопорушення.

Документом за підписом інспектора Шупера Ю. з відтиском печатки Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, згідно з яким ОСОБА_1 притягувався згідно з постановою ББА/573556 від 14.06.2024 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п?яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Судом встановлено, що 14.06.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, постанова серії ББА № 573556 від 14.06.2024.

Частиною другою ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом?якшують адміністративну відповідальність, а тому доходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, а саме штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про застосування додаткових стягнень у виді позбавлення права керування транспортним засобом та у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд зазначає про таке.

Згідно з матеріалами даної справи вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що особисто підтвердив, однак за висновком Об?єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який викладений у постанові від 04.09.2023 у справі №702/301/20, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

З вищенаведеної постанови випливає, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами, адже особи, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, несуть суспільну небезпеку для оточуючих.

Вирішуючи питання про застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд враховує те, що у матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП зазначено, що транспортний засіб ВАЗ 2107, р.н. НОМЕР_1 , керуючи яким, 31.07.2024 ОСОБА_1 скоїв правопорушення, належить громадянину ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншим особам.

Відтак транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , у приватній власності останнього не перебуває, а тому вважаю за неможливе застосувати до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, такий вид додаткового стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 126, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п?ять років.

Штраф має бути сплачений особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п?ять) грн 60 коп. судового збору в доход держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя Р.В. Чапаєв