Справа № 587/2448/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2024 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Відділення поліції № 4 Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №780307 від 03.07.2024 03.07.2024 року о 10 год 20 хв. на а/д Київ-Суми-Юнаківка ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_4 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора «Алкотестер Драгер 6820» ОСОБА_2 відмовився, пройти огляд в медичному закладі відмовився, чим порушабо проїхати в медичний заклад ОСОБА_1 відмовився, чим порушив моги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 Каченюк О.І. просив закрити провадження у справі на за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а в разі визнання ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосувавши положення ст. 69 КК України, з урахуванням практики ЄСПЛ, накласти на нього стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За частиною 1 статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.
Питання встановлення первинно наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №780307 від 03.07.2024, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 1), диском з відеозаписом правопорушення, з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, виявлення у нього працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, факт пропозиції пройти огляд на встановлення наявності чи відсутності алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, відмова ОСОБА_1 на проходження такого огляду (а.с. 2).
Що стосується тверджень захисника про те, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 має адекватний вигляд та не має ознак алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутнє направлення до закладу охорони здоров`я, а також те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, суд зазначає наступне.
З дослідженого відеозапису вбачається, що коли працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що від нього чутно запах алкоголю, останній зазначає, що «вчора було», на пропозицію пройти медичний огляд на місці зупинки, продувши прилад «Драгер», а якщо не бажає, то проїхати у медичний заклад, ОСОБА_1 відмовляється. При цьому працівником поліції роз`яснюється, що за відмову від проходження огляду також складається протокол про адміністративне правопорушення.
Суд вважає, що працівниками поліції було правомірно та у відповідності до вимог КУпАП зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.
Щодо доводів захисника з приводу відсутності направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно законодавства України про адміністративні правопорушення відповідне направлення видається працівником поліції уповноваженій особі закладу охорони здоров`я (яке залишається у цій установі), а не особі, яка керувала транспортним засобом, і лише за обставин, коли така особа має бажання проходити відповідний огляд. Коли особа, яка керує транспортним засобом не бажає проходити огляд у закладі охорони здоров`я, то направлення не видається.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він 03.07.2024 року, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З приводу клопотання захисника про те, що у разі визнання ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він перебуває на військовій службі за мобілізацією та не зможе виконувати свої обов`язки із захисту та оборони держави, то суд зазначає, що не вбачає підстав, визначених КУпАП, при накладенні стягнення не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортним засобом.
На переконання суду, держава, діючи через законодавчий орган Верховну Раду України, позбавила суд права обирати вид стягнення, який доцільно накласти на особу. У випадку розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, суд виконує лише роль органу, який встановлює наявність вини особи або її невинуватості, оскільки, у випадку визнання особи винною, стягнення визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП безальтернативно, не залежно від будь-яких обставин.
За таких обставин суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, відомості про особу ОСОБА_1 та зважаючи на те, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне стягнення, вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283 КУпАП, суддя
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно із ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя Л.М. Гончаренко