Справа № 367/3023/24 суддя в І-й інстанції Горбачова Ю.В.
Провадження № 33/824/3499/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 06 червня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11 березня 2024 року серії ААД № 485893 11 березня 2024 року о 09 год. 10 хв. в смт Ворзель по вул. Кленовій, 11Б, водій ОСОБА_2 керувала автомобілем TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з автомобілем RANGE ROVER EVOQUE, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався назустріч, чим порушила п.п. 13.3 Правил дорожнього руху України» (надалі Правил), за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 06 червня 2024 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалюючи постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до фотознімків з місця ДТП чітко вбачається, що відстань від правого боку автомобіля ОСОБА_2 до краю проїзної частини становить більше одного метру, що свідчить про те, що остання не дотрималась безпечного бокового інтервалу, проте, мала можливість уникнути зіткнення. ОСОБА_2 виїжджала з житлової забудови та повинна була надати дорогу іншим учасникам дорожнього руху, що свідчить про порушення останньою п. 26.4 Правил дорожнього руху України. Скаржник звертає увагу суду на додаток до апеляційної скарги №4, з якого чітко вбачається, що автомобіль ОСОБА_2 знаходився за 10 метрів до знаку 2.1 «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Враховуючи, що ОСОБА_2 , рухаючись в зустрічному напрямку, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, виїжджаючи з зони житлової забудови, не надала перевагу в русі іншому учаснику дорожнього руху та скоїла зіткнення з належним ОСОБА_1 на праві власності автомобілем, наявні передбачені законом підстави для притягнення останньої до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. У зв`язку з перебуванням у відрядженні у м. Львів, скороченими строками розгляду даної категорії справ та відсутністю можливості надати письмові пояснення, ОСОБА_1 з об`єктивних причин не надав місцевому суду відповідні докази, а, відтак, просить апеляційний суд надати їм оцінку за наслідками розгляду апеляційної скарги.

В запереченнях на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , зазначає, що постанова місцевого суду постановлена відповідно до вимог закону, із врахуванням всіх фактичних обставин справи, в межах наданих суду повноважень та з правильним застосуванням норм процесуального і матеріального права, у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вважає, що постанову Ірпінського міського суду Київської області від 06 червня 2024 рокуслід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Крім того, вказує на те, що 07 червня 2024 року відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у цьому ж ДТП та постановою Ірпінського міського суду Київської області (справа № 367/3022/24) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративно правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Учасники ДТП в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, при належному їх повідомленні, не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (рішення ЄСПЛ «Чірікоста і Віола проти Італії»).

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає можливим розгляд справи у відсутність учасників справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, в редакції закону на момент вчинення пригоди, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

В судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_2 себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнала та зазначила, що 11 березня 2024 року, приблизно о 09-10 год. вона рухалася на автомобілі TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з двору будинку по вул. Кленова, 11Б в смт. Ворзель у напрямку головної дороги, при цьому її автомобіль займав крайнє праве положення на дорозі. В цей момент з головної дороги у двір заїхав автомобіль ROVER EVOQUE, д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, водій якого бачив її автомобіль, але не витримав боковий інтервал і зачепив лівим боковим дзеркалом заднього виду її автомобіль також в частині лівого бокового дзеркала заднього виду. Після цього вони зупинилася, водій ROVER EVOQUЕ став фотографувати автомобілі, після чого від`їхав з місця ДТП до бордюру і зупинився позаду її автомобіля, де очікував поліцію. Проїзд, де сталося зіткнення достатній для роз`їзду двох автомобілів, а тому вважає, що водій автомобіля ROVER EVOQUE не врахував дорожньої обстановки та не дотримав бокового інтервалу. Оскільки вона їхала майже впритул до правого бордюру, вважає, що вона врахувала дорожню обстановку та дотрималася бокового інтервалу.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 485893 від 11.03.2024 року додані наступні докази: копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 485892 від 11.03.2024 року відносно водія ОСОБА_1 , схема місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_2 , фотокопії посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , фото телефона з зображеннями сторінок застосунку «ДІЯ» з посвідченням водія на ім`я ОСОБА_1 та інформацією щодо свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з д.н.з. НОМЕР_2 , фотознімки місця зупинки автомобіля TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 та ROVER EVOQUE д.н.з. НОМЕР_2 . Наведені докази у своїй сукупності, дали місцевому суду достатні підстави вважати, що в діях ОСОБА_2 не було порушень п. 13.3 Правил.

Так, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 при зустрічному роз`їзді не врахувала дорожню обстановку, не дотрималася бокового інтервалу та скоїла зіткнення з автомобілем ROVER EVOQUE д.н.з. НОМЕР_2 .

За змістом п. 13.3 Правил під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.10 Правил безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

У відповідності до п. 11.1 Правил, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

З системного аналізу зазначених пунктів правил, можна дійти висновку, що при зустрічному роз`їзді на дорозі з двостороннім рухом, за відсутності дорожньої розмітки, кожен з водіїв, які рухаються в зустрічному напрямку повинен рухатися якнайближче до правого краю дороги, з метою забезпечення якнайбільшого інтервалу між його та зустрічним транспортним засобом, що гарантуватиме дотримання безпечного інтервалу між останніми та забезпечень безперешкодний проїзд обом автомобілям.

З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення фотознімків (а.с. 8) та наданих ОСОБА_1 до апеляційної скарги фотознімків (а.с. 37, 40) вбачається, що автомобіль ОСОБА_2 TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 після зіткнення зупинився своєю правою частиною напроти дерев`яних воріт, перед якими облаштовано заїзд, а відтак і не встановлено частину бордюру, який з зазначених причин і не проглядається на фото стоячого автомобіля TOYOTA RAV4 (а.с 37).

З фото місця зупинки автомобіля TOYOTA RAV4 (а.с. 40) вбачається, що з урахуванням відстані від краю дороги до дерев`яних воріт, на якій відсутній бордюр, а також місця встановлення бордюру до заїзду в дерев`яні ворота та після нього - бордюр, який визначає правий край дороги, на якій відбулось зіткнення, встановлено на значній, в сторону середини дороги, відстані від воріт.

З огляду на викладене можна дійти однозначного висновку, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Кленова в смт. Ворзель, рухалася біля правого краю дороги, забезпечуючи мінімальний інтервал, між своїм автомобілем та правим краєм дороги, що визначений встановленим бордюром.

В той же час, з наданого потерпілим ОСОБА_1 до апеляційної скарги фото місця розміщення автомобілів після зіткнення (а.с. 37), вбачається, що відстань між правою частино автомобіля ROVER EVOQUE д.н.з. НОМЕР_2 та бордюром, що визначає правий край дороги, очевидно є більшою ніж відстань від бордюра до правої частини автомобіля TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 .

За таких обставин відсутні підстави вважати, що водій автомобіля TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 не дотрималася безпечного бокового інтервалу під час роз`їзду транспортних засобів, а відтак місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, щодо відсутності в її діях порушень п. 13.3 правил і, відповідно, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Висновки місцевого суду доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовуються.

Посилаючись в своїй апеляційній скарзі на порушення водієм ОСОБА_2 п. 26.4 Правил, ОСОБА_1 звертав увагу суду на додаток до апеляційної скарги № 4, з якого чітко вбачається, що автомобіль ОСОБА_2 знаходився за 10 метрів до знаку 2.1 «Дати дорогу». Вказував, що ОСОБА_2 повинна була дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

При цьому ОСОБА_1 не звернув уваги, що порушення п. 26.4, 2.1, 7.8. Правил не ставляться у вину ОСОБА_2 і протокол про адміністративне правопорушення, щодо недотримання нею зазначених пунктів правил не складався та на розгляді суду не перебував.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що зіткнення автомобілів ROVER EVOQUE д.н.з. НОМЕР_2 та TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 відбулось після того, як автомобіль ROVER EVOQUE закінчив поворот з головної дороги, а траєкторія руху вказаних автомобілі, за умови дотримання водіями безпечного інтервалу не перетинається, що свідчить про можливість їх одночасного руху.

З огляду на викладене постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав до її скасування чи зміни не вбачається, що має наслідком залишення оскаржуваної постанови без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 06 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв