Номер провадження: 33/813/2025/24
Номер справи місцевого суду: 521/4026/23
Головуючий у першій інстанції Рядча Т. І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/4026/23

Номер провадження: 33/813/2025/24

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

за участю секретаря судового засідання - Губара Д.В.,

Особи, які прийняли участь у розгляді справи:

- захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Кузьмінський Юрій Володимирович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2023 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 28.12.2022 року о 15:00 год. у м. Херсоні, вул.Некрасова, 150а, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом ВАЗ210994, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння і запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу.

На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол серії ААД № 070546 від 28.12.2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи не дослідив, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення, яке постановлене з порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 26, 129 Конституції України, ст. 7, 248, 251, 254, 256 КУпАП. З відеозапису видно, що працівники поліції не виконали вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З відеозапису з нагрудних камер поліцейського видно, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, стоїть біля автомобіля і розмовляє з поліцейськими. У ОСОБА_1 відсутнє порушення координації рухів, його рухи руками та тілом чіткі контрольовані. Мова в ОСОБА_1 чітка, вихована, тактовна. Відсутні такі ознаки як запізніла або утруднена мова, заїкання, невиразна дикція. ОСОБА_1 висловлює припущення, що він можливо погодиться із запропонованим поліцейськими третім варіантом. Не отримавши від нього відповіді, поліцейські почали складати протокол. Таким чином, поліцейські порушили вимоги Інструкції щодо порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Ознайомившись з протоколом, ОСОБА_1 заявив клопотання про проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер». Справу розглянуто за його відсутності, у той час як він заявляв клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з проходженням ним військової служби. Суд безпідставно розмістив оголошення про його виклик у судове засіданні, в той час як він повідомляв суд про місце проходження ним військової служби, місце проживання, не ігнорував виклики до суду. Суд першої інстанції не врахував практику ЄСПЛ щодо розповсюдження на справи про адміністративне правопорушення кримінально-правового аспекту, застосування принципу доведення вини поза розумним сумнівом, покладення обов`язку доведення вини на осіб, які склали протокол про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на такі доводи, апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Заяв та клопотань не надав.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмінський Ю.В. у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної за вказаних у ній підстав.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 070546 від 28.12.2022 р. (а. с. 1), наявним у справі відеозаписом (а. с. 5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 2).

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки та подальшої відмови апелянта від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я і складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останньої вбачається порушення вимог п. 2.5 ПДР, у вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими наявними у справі доказами, а саме:

- відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 070546 від 28.12.2022 р. про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився (а. с. 1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зі змісту якого встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду (а. с. 2);

- відеозаписом, що міститься на компакт-диску у матеріалах справи, за результатом дослідження якого знайшли підтвердження обставини вчинення правопорушення (а. с. 5);

- рапортом працівника поліції про виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (а. с. 3).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 070546 від 28.12.2022 р. зазначено, що у ОСОБА_1 виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Також зазначено, що останній від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, якою встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 розділу І).

Згідно пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, апеляційний суд зазначає, шо адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 складений не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

З наявного у справі відеозапису, вбачається, що о 15:10:10 працівник поліції повідомляє, що водія було зупинено. О 15:10:14 працівник поліції повідомляє варіанти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та можливість відмови від проходження такого огляду. О 15:10:45 та 15:11:13 ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, поліцейський повідомляє, що буде складено протокол. З 15:17:50 поліцейський починає складати протокол. З протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить відеозапис та підпис останнього у протоколі, і тільки після складання протоколу ОСОБА_1 заявляє, що він згоден пройти огляд за допомогою алкотестера.

Таким чином, доводи апелянта про те, що він був згоден пройти огляд спростовується вищевказаним відеозаписом, а тому не спроможними.

Такими, що підтверджуються матеріалами справи є доводи апелянта про розгляд справи за його відсутності, але це не є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції. Апелянту було поновлено строк на апеляційне оскарження, надана можливість довести свою правову позицію в апеляційному суді.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в їх сукупності не містять посилань на нові факти, які б вказували на незаконність винесеної постанови суду першої інстанції та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини по справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність доводів апеляційної скарги. Вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, підстави для скасування або зміни постанови суду відсутні.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом як спосіб самозахисту від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін