ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 629/4749/24 Головуючий 1 інстанції: Мицик С.А.
Провадження №: 33/818/1362/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ст.173 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві ОСОБА_1 , без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , без участі її захисника, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушниці на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області «09» 08 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 51 (п`ятдесят однієї) грн 00 коп. і стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №255114 у відношенні ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП 25.07.2024 року о 23 год. 15 хв. біля 2-го під`їзду буд. 6 на 9-му м-ні в м.Лозова, ОСОБА_2 висловлювалась в бік ОСОБА_3 нецензурною лайкою.

В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_2 не з`явилась, у протоколі про адміністративне правопорушення просила провести розгляд справи за її відсутності.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №255114, заявою ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Так, суд визнав ОСОБА_2 винною в порушенні вимог ст.173 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.08.2024 року по справі №629/4749/24 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що склад даного адміністративного правопорушення утворюється лише за наявності хуліганського мотиву (тобто прояву неповаги без вагомих на те причин), а такий відсутній у діях правопорушниці. Вона стверджує, що її конфлікт з потерпілою був зумовлений девіантною поведінкою останньої, а не через бажання ОСОБА_2 протиставити себе суспільству та продемонструвати зневагу до прийнятих норм і правил поведінки. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено мотиви, якими керувалась ОСОБА_2 під час вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ані захисник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, причину неявки суду не повідомила, жодних клопотань до суду не надійшло.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд завчасно повідомляв ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання. При розгляді справ даної категорії явка учасників при апеляційному перегляді не є обов`язковою.

У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у провадженні не є перешкодою для розгляду справи.

Виходячи з цього судом апеляційної інстанції прийнято рішення про розгляд справи за відсутності правопорушника чи його захисника.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

За змістом ст.173 КУпАП, об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза-юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей, у демонстративній неповазі до загальноприйнятих норм моралі та пристойності.

За змістом диспозиції ст. 173 КУпАП обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зневажливому ставленні до загальноприйнятих норм моралі та пристойності.

При цьому імперативною складовою наявності в діях особи адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є те, що дії особи повинні порушувати громадський порядок і спокій громадян.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №255114 у відношенні ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП 25.07.2024 року о 23 год. 15 хв. біля 2-го під`їзду буд. 6 на 9-му м-ні в м.Лозова, ОСОБА_2 висловлювалась в бік ОСОБА_3 нецензурною лайкою.

Cвоїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги ст. 173 КУпАП.

Внаслідок зазначених дій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №255114 від 05.08.2024 року.

Додатково, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 крім зазначеного протоколу, також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: заявою ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 та письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Доводи апелянта про відсутність хуліганського мотиву в її діях та про девіантну поведінку потерпілої як вагому причину таких дій правопорушниці є необґрунтованими, оскільки така поведінка не може розцінюватися як підстава для порушення громадського порядку.

ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях зазначила, що саме вона викликала поліцію для врегулювання конфлікту із сусідкою. Відтак правопорушниця мала альтернативний варіант вирішення конфліктної ситуації, а саме дочекатися приїзду поліції та вирішити питання, не вдаючись до порушення громадського порядку.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП в діях ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення правопорушниці ОСОБА_2 вапеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 08 2024 по справі щодо ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушниці, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило