Справа №403/400/24 провадження № 3/403/269/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , згідно відомостей, зазначених в протоколі,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання:

АДРЕСА_1 ;

місце реєстрації:

АДРЕСА_2 , громадянина України (паспорт

громадянина України № НОМЕР_1 ), не

працюючого,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №915971, складеного 09 липня 2024 року поліцейським СРПП ВП №1 (м.Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області (скорочення, як вони викладені в протоколі) капралом поліції ОСОБА_2 з доданими до нього матеріалами, 09 липня 2024 року о 10 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 гр-н ОСОБА_1 умисно висловлював погрози, також виражався грубою нецензурною лайкою відносно своєї співмешканки гр-нки ОСОБА_3 , чим спричинив психологічне насильство, вчинивни правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-2 КУпАП.

В судове засідання по розгляду справи гр-н ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлення за номерами відправлень 274, 009 гр-н ОСОБА_1 особисто отримав повістки про виклик в судові засідання (а.п.12, 13), тобто був належним чином повідомленим про розгляд Устинівським районним судом стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. Згідно поданої до суду письмової заяви прохав розглянути справу без його участі. Зазначив, що дійсно посварився зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 , однак вони ображали одне одного і такі сварки між ними відбуваються постійно, жодної шкоди вони не завдають нікому (а.с.14).

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону).

Згідно з ч.1 ст.269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Отже, за змістом диспозиції ч.1 ст.173-2 та ст.269 КУпАП, для висновку про вчинення особою домашнього насильства та наявність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності, обов`язковим є встановлення особи потерпілого, оскільки домашнє насильство може стосуватись умисного вчинення будь-яких діянь, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю саме потерпілого, а не будь-якої іншої особи.

Натомість, складений стосовно гр-на ОСОБА_1 протокол серії ВАВ №915971 не містить жодних відомостей про особу потерпілого, якому внаслідок його дій могла бути завдана шкода, оскільки графа «Потерпілий (і)» протоколу є незаповненою.

Як вбачається із суті адміністративного правопорушення, викладеній в протоколі серії ВАВ №915971 від 09 липня 2024 року, гр-н ОСОБА_1 вчинив стосовно своєї співмешканки гр-нки ОСОБА_3 психологічне насильство, що полягало у висловлюванні грубою нецензурною лайкою, погроз на її адресу.

Відомостей про спричинення внаслідок дій гр-на ОСОБА_1 шкоди психічному здоров`ю гр-нки ОСОБА_3 та якої саме протокол не містить.

Отже, суть адміністративного правопорушення, викладена в протоколі серії ВАВ №915971 від 09 липня 2024 року, не містить обов`язкової ознаки об`єктивної сторони даного складу правопорушення у виді протиправного наслідку: завданої шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи або можливості її заподіяння.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення письмового пояснення гр-нки ОСОБА_3 , відібраного лейтенантом поліції ОСОБА_4 09 липня 2024 року, вбачається повідомлення нею виключно обставин висловлювання гр-ном ОСОБА_1 нецензурною лайкою, погроз та розбиття вікна палицею, відсутність у нього реагування на зауваження, та висловлювання щодо підпалу будинку.

Одночасно з цим в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію гр-нка ОСОБА_3 , повідомляє про сварку, після якої гр-н ОСОБА_1 взяв палицю та розбив вікно, вчинивши домашнє насильство, а саме економічне.

Жодних тверджень гр-нки ОСОБА_3 з приводу виникнення в неї внаслідок таких дій гр-на ОСОБА_1 побоювань за свою безпеку чи спричинення їй емоційної невпевненості, зазначене пояснення та протокол прийняття заяви не містять.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення письмового пояснення гр-на ОСОБА_1 , відібраного капралом поліції ОСОБА_2 09 липня 2024 року, вбачається повідомлення про конфлікт, який виник між ним та його співмешканкою ОСОБА_3 , під час якого останній взяв палицю та розбив вікно будинку.

Дане пояснення також жодним чином не доводить заподіяння шкоди психологічному здоров`ю гр-нки ОСОБА_3 ..

При цьому зазначені гр-нкою ОСОБА_3 в письмовому поясненні та протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію обставини розбиття гр-ном ОСОБА_1 вікна будинку не береться судом до уваги при оцінці його дій за ч.1 ст.173-2 КУпАП з огляду на недоведеність поліцейським належності таких дій саме до об`єктивної сторони психологічного насильства, а не до інших форм домашнього насильства (зокрема, економічного насильства) чи іншої протиправної поведінки гр-на ОСОБА_1 , а також за відсутності в протоколі серії ВАВ №915971 від 09 липня 2024 року будь-якої вказівки на їх пов`язаність причинно-наслідковим зв`язком з грубою нецензурною лайкою на адресу потерпілої.

Будь-яких інших, передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження наявності в діях гр-на ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до протоколу серії ВАВ №915971 додано не було, про їх наявність у самому протоколі також не зазначено.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року (заява №926/08) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З огляду на викладене, за відсутності встановленої в протоколі серії ВАВ №915971 особи потерпілого, враховуючи, що обов`язковою ознакою психологічного насильства, як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є наслідок у виді виникнення у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинення їй емоційної невпевненості та нездатності захистити себе, наявність якого під час розгляду справи не була підтверджена сукупністю доданих до протоколу матеріалів, суд приходить до висновку про відсутність в діях гр-на ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, оскільки сам лише факт висловлювання ним грубою нецензурною лайкою на адресу гр-нки ОСОБА_3 , як жінки, з якою він спільно проживає, та в якої подібні висловлювання не викликають хвилювань за свою безпеку, не може свідчити про вчинення стосовно неї психологічного насильства в розумінні вимог ч.1 ст.173-2 КУпАП та п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», виходячи із суті адміністративного правопорушення, викладеної в протоколі.

Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або направити особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова