МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2024 р. Справа № 370/2392/24

Провадження № 3/370/1366/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: Верховний Суд, посада: начальник управління, за частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 109176

від 08 серпня 2024 року, складеним інспектором старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , 08 серпня 2024 року о 09 год. 59 хв. у с. Копилів, дорога АД М06

52 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Infiniti державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , а саме поданий за допомогою жесту регулювальника та був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі Skoda державний номерний знак НОМЕР_2 на АД М06 48 км, чим порушив підпункт «а» пункту 8.9. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення не погодився та пояснив, що будь-яких причин не виконувати вимогу поліцейського про зупинку у нього не було, інспектор раптово подав відповідний сигнал, однак він вважав, що вимога старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про зупинку стосувалася іншого водія транспортного засобу, який рухався поряд з ним.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, детально вивчивши відомості, зафіксовані на відеозаписі, суд дійшов до такого висновку.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема, сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки (підпункт «а» пункту 8.9. Правил дорожнього руху).

Частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу .

Тобто, для встановлення вини у зазначеному вище правопорушенні, необхідно встановити факт керування особою транспортним засобом та, що подана вимога працівника поліції про зупинку транспортного засобу була чіткою та зрозумілою для відповідного учасника руху.

За статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність вини у діях порушника.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення до протоколу було долучено диск з відеозаписом.

Як вбачається з відеозапису із нагрудної камери поліцейського, такий не містить інформації про подію, а саме: рух транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_1 та подання працівником поліції вимоги про зупинку, тобто відеозапис не відображає повну хорологію подій, яка мала місце 08 серпня 2024 року та зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Варто зауважити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може бути доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За приписами частини першої статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Ураховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність події та у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення закривається, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням приписів статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі закриття провадження у справі, судовий збір не стягується.

На підставі викладеного та керуючись статтями 245, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили по закінченню строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя О.С. Сініцина