Провадження № 3/522/7138/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чорнуха Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Чорнуху Ю.В.

Згідно протоколу серії ААД № 851671 від 16.06.2024, вбачається, що 16.06.2024 о 18 год. 10 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Каманіна 28-Б водій автомобіля LEXUS р/з ВН15-25ІВ не користувався ременем безпеки. При перевірці документів не надав та не пред`явив посвідчення водія з належної категорії В, протягом року було складено протокол ААД № 905569 від 08.05.2024, чим порушив вимоги п. 2.3 в, 2.4, 2.1 ПДР України.

У судове засідання 31.07.2024 ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Про причини неявки до суду не повідомив, клопотання та заяви до суду не подавав.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2024 вказані матеріали справи № 522/11745/24 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернуто до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для належного оформлення.

03.09.2024 на адресу суду після доопрацювання надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення.

При підготовці справи про адміністративне правопорушення № 522/11745/24 (провадження № 3/522/7138/24) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) до розгляду, після її доопрацювання та надходження на адресу суду 03.09.2024 від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, суд встановив, що ОСОБА_1 є неповнолітнім. Тому з метою захисту прав неповнолітнього та забезпечення права законних представників брпати участь у справі про адміністративне правопорушення щодо неповнолітнього, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2024 витребувано відомості про батьків або інших законних представників ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема дані, що дозволять суду здійснити належне сповіщення та виклик законних представників до суду.

12.09.2024 на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Баранової О.В. про перенесення судового засідання у зв`язку з необхідністю ознайомлення адвокатом Барановою О.В. з матеріалами справи.

У судове засідання 12.09.2024 з`явилась захисник ОСОБА_1 - адвокат Баранова О.В., та пояснила, що є матір`ю ОСОБА_1 . Просила відкласти розгляд справи для подання заперечень. Судове засідання відкладено на 16.09.2024 за клопотанням захисника ОСОБА_1 .

Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 у справі № 369/13467/20 зазначив, що неповнолітня особа, яка досягла 14-річного віку, може укладати договір з адвокатом виключно за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Однак, відсутність такої згоди не нівелює правових наслідків укладення такого договору та наділення адвоката повноваженнями на представництво, окрім випадків визнання такого договору недійсним у судовому порядку.

У випадку представництва у суді малолітньої особи адвокат повинен надати суду докази наявності згоди її батьків на укладення договору про надання правничої допомоги. Під час представництва особи, яка досягла 14-ти років, адвокат надає суду документи, що підтверджують повноваження на представництво (ордер, довіреність), без необхідності подання згоди батьків на укладення договору з таким адвокатом. При цьому суд не може вимагати пред`явлення договору про надання правової допомоги для підтвердження повноважень на представництво особи, яка досягла 14-ти років.

Відповідно до ст. 44 Правила адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року під час здійснення професійної діяльності в суді адвокат повинен бути добропорядним, поводити себе чесно та гідно, стверджуючи повагу до адвокатської професії.

Враховуючи, що адвокат Баранова О.В. надала суду ордер серії АІ № 1641711, виданий 24.06.2024 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 у Приморському районному суді м. Одеси, суд вважає, що право Баранової О.В. бути представником ОСОБА_1 підтверджується належним чином.

У судове засідання 16.09.2024 ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Баранова О.В. не з`явились, про причини неявки до суду не повідомили. Від Баранової О.В. заяв та клопотань до суду не надійшло.

Суд вживав всі достатніх та необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у розгляді справи про адміністративне правопорушення та надання ним з приводу цього відповідних пояснень, проте ОСОБА_1 до суду не з`являвся, справа про адміністративне правопорушення відкладалась неодноразово. Станом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення витребувана інформація до суду не надійшла. Однак, враховуючи те, що ОСОБА_1 має представника - адвоката Баранову О.В., суд вважає, за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення та надати оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, за відсутності останнього.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях дійшов висновку, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у п.41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (Заява N 3236/03) зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Враховуючи наведене, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Приписи ст. 7 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати зокрема, чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом та суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона праовопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП полягає зокрема у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суб`єктом адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП є особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку, згідно ст. 12 КУпАП.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Згідно п. 1.3. та п. 1.9. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з положеннями ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано зокрема автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 511 від 20.05.2009, зі змінами та доповненнями, передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Згідно п. 3 цієї ж Постанови транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення, зокрема: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, а згідно п.6 право на керування транспортними засобами надається особам, які досягли зокрема вісімнадцятирічного віку - категорії В1, В, С1, С.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 851671 від 16.06.2024 ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем LEXUS р/з НОМЕР_1 , тобто транспортним засобом категорії В1, право на керування яким може бути надано особі, яка на момент такого керування досягла 18-річного віку та отримала посвідчення водія в установленому порядку.

Згідно матеріалів відеозапису, долученому до протоколу на диску DVD+R, що містить підпис «Баранов 6, 851671» (камера 471806) вбачається, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем LEXUS р/з НОМЕР_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції , які під час перевірки документів встановили, що він є неповнолітнім та не має права керування автомобілем.

Оцінюючи вказаний відеозапис, суд враховує, що ОСОБА_1 знаходився у автомобілі LEXUS р/з НОМЕР_1 на водійському місці, на вимогу працівника поліції він надає свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, коли працівник поліції зазначає про необхідність надання посвідчення водія, ОСОБА_1 повідомив, що не має такого посвідчення і починає комусь дзвонити, в ході розмови повідомляє, що виїжджав з парковки (18 хв. 05 сек.), при розмові з працівником поліції ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, отже наведені обставини у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем LEXUS р/з НОМЕР_1 .

Склад правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП є формальним, тобто таким, що не потребує обов`язкового настання наслідків. Заперечень або пояснень щодо відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також зафіксованих на відеозаписі, від ОСОБА_1 та його представника не надходило.

Досліджені судом докази свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Суд враховує, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, при цьому відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених зокрема 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Суд враховує, що керування транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки) неповнолітньою особою, яка не має відповідного права керування, не пройшла необхідного навчання, не пройшла відповідну перевірку теоретичних знань та практичних навичок, становить особливу суспільну небезпеку, як для інших учасників дорожнього руху, так і для самого себе.

В той же час, враховуючи вік особи, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, враховуючи мету застосування адміністративного стягення - виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 захід впливу, передбачений статтею 24-1 КУпАП, а саме - попередження.

У зв`язку із застосуванням до правопорушника заходу впливу, судовий збір, у відповідності до ст. 24-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 12, 13, 24-1, 126, 245, 251, 252, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , передбачений ст. 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, захід впливу у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Юлія ЧОРНУХА