Справа № 644/5538/24
Провадження № 3/644/1761/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 вересня 2024 р. м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Бугера О.В.,

за участі адвоката Лісіна В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

03.07.2024 року о 11.00 годині ОСОБА_2 в м. Харків по вулиці Роганській, будинок 240, керував транспортним засобом BMW 3181, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування такими транспортними засобами та правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.2.1.А ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

В судові засідання призначені на 29.07.2024, 08.08.2024, 11.09.2024 року, ОСОБА_2 не прибував, повідомлявся про розгляд справи шляхом надіслання СМС-повідомлень.

10.09.2024 року адвокатом Лісіним В.М. подано клопотання про закриття провадження по справі, у якому посилався, що дії щодо керування транспортним засобом ОСОБА_2 , були вчинені під час виконання бойового розпорядження в інтересах національної безпеки, з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому управлінню. Отже дії ОСОБА_2 пов`язані з керуванням транспортним засобом були вчинені в стані крайньої необхідності, оскільки ОСОБА_2 був задіяний для виконання невідкладного бойового завдання у якості водія транспортного засобу BMW LLP740, в той час як поручене ОСОБА_2 бойове завдання не могло бути виконаним іншим військовослужбовцем.

В судовому засіданні 11.09.2024 року захисник адвокат Лісін В.М. не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки останній перебуває на службі, підтримав доводи поданого клопотаня про наявність підстав для закриття провадження у справі, а також вказував, що ОСОБА_2 не заперечує проти того, що керував транспортним засобом, він повідомляв під час його зупинки що виконував наказ командира, не було можливості направити іншу особу на автомобілі, також, звертав увагу на те, що процедуру складання протоколу було порушено, протокол складався без присутності ОСОБА_2 , від підпису в протоколі він не відмовлявся, для складання протоколу не запрошувався, процесуальні права під час складання протоколу йому не роз`яснювались.

Вислухавши доводи захисника адвоката Лісіна В.М., дослідивши матеріали справи в сукупності, письмові матеріали та відеозаписи, встановлено наступне.

Відповідно до 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Провина ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 910474 від 03.07.2024 року; У суду відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення. В протоколі зазначено, що ОСОБА_2 роз`яснювались права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, але від підпису в протоколі він відмовився, від дачі пояснень також.

2) довідкою про отримання гр. ОСОБА_2 посвідчення водія;

3) довідкою про належність транспортного засобу BMW 3181, номерний знак НОМЕР_1 , належність Литва.

4) довідкою з облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України» відповідно до якої, ОСОБА_2 постановою Київського районного суду м. Харкова по справі № 953/11255/23 від 18.01.2024 року був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік та 03.11.2023 року щодо нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення о справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 4 ст. 126 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

5) постановою серії ЕАТ № 8071671 від 03.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.4 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_2

6) постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до змісту якої правопорушення було вчинено ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом BMW 3181, номерний знак НОМЕР_1 .

7) рапортом командира взводу 1 роти 4 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП Жученко С., який доповів, що 03.07.2024 року під час складання протоколу було невірно зазначено місце розгляду справи, а саме: Московський районний суд м. Харкова. Просив вважати вірним місцем розгляду Орджонікідзевським районний суд м. Харкова.

8) рапортом інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП Колісник Н., яка доповіла, що 03.07.2024 року під час патрулювання було зупинено транспортний засіб BMW 3181, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , під час перевірки документів у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: дуже звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Також було встановлено, що ОСОБА_2 , керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування.

Окрім цього, провина ОСОБА_2 підтверджується оглянутими відеозаписами, на яких зафіксовано момент зупинки авто BMW 3181, номерний знак НОМЕР_1 , під його керуванням та під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_2 позбавлений права керування транспортними засобами. Було складено два протоколи за ч.2 ст. 130 КУпАП, що направлений на розгляд до Московського районного суду м. Харкова та за ч.5 ст. 126 КУпАП, що перебуває на розгляді цього складу суду.

Оцінюючи доводи щодо підстав закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_2 діяв в стані крайної необхідності, суд зазначає наступне. В ході розгляду справи не заперечувалось того, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом, будучі позбавленим відповідно до постанови суду такого права та був обізнаний про таке позбавлення. За змістом ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності (стаття 17 КУпАП). Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року у справі №686/5225/17.

Доводи захисника про те, що станом на момент зупинки 03.07.2024 року ОСОБА_2 будучі військовослужбовцем був задіяний для виконання невідкладеного бойового завдання у якості водія транспортного засобу BMW 3181, номерний знак НОМЕР_1 , не свідчать про його дії в стані крайної необхідності. ОСОБА_2 , будучи обізнаним про його позбавлення у праві керування транспортним засобом, приступив до виконання дорученого завдання. Але при цьому, окрім довідки за підписом командира військової частини щодо виконання завдання ОСОБА_2 , відсутні інші дані про виправдання таких дій, перебування відповідного транспортного засобу на балансі військової частини, відповідне завдання, маршрутний лист, а також, дані про те, що через невиконання відповідного завдання могли бути негативні наслідки по здійсненню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, та інших заходів пов`язаних із захистом Батьківщини. Тобто, досліджені докази не спростовують допущене ОСОБА_2 порушення.

Відповідно до п. 2.1.А ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.1.А ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме, повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, позитивну характеристику за місцем служби, нагороди, але при цьому суд враховує, що санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачено єдиний та безальтернативний вид стягнення, а саме накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. Суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 штраф та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 у даному випадку не вилучається, оскільки право власності за ним не зареєстровано.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (отримувач коштів ГУК у Харківській області ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947;банк отримувача Казначейство України(ЕАП) ; код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300) у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (пять) років.

Роз`яснити правопорушнику, що після набрання даною постановою законної сили у випадку несвоєчасної сплати грошового стягнення (штрафу) у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, передбачено стягнення штрафу у подвійному розмірі у відповідності до ст.ст.7,27,299,304,305,307,308 КУпАП та ст.ст.11,18 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 605,60 грн на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя : Бугера О.В.