Справа № 204/6116/24
Провадження № 3/204/2295/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2024 суддя Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області Чудопалова С.В., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відділ адміністративної практики, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла справа про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за 124 КУпАП.

08.06.2024 о 10 год. 45 хв. в м. Дніпро, Чечелівський район, перехрестя вул. Щепкіна та вул. Привольна, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Renault»Fstu,напівпричеп державний номерний знак НОМЕР_1 та тягачем«Renault» premium 460, д.н.з. НОМЕР_2 , перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем MAN, д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 10.1Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст.124, КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про день та час розгляду спправи повідомлявся належним чином, його захисник адвокат Чіп Я.М. надав заперечення, яким просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та пояснив, що із долученого до матеріалів справи відеозапису, на якому безпосередньо зафіксований момент ДТП, водій ОСОБА_1 завчасно зайняв та почав маневр повороту ліворуч з крайнього лівого положення на полосі руху, а інший водій ОСОБА_2 , який керував вантажним автомобілем «MAN» д.н.з. НОМЕР_3 , грубо порушуючи ПДР здійснив маневр обгону на перехресті, що в свою чергу і стало наслідок ДТП. Той факт, що водій ОСОБА_1 не зміг уникнути зіткнення, не може бути поставлено йому за провину, тому що він не зобов`язаний був виходити з можливості грубого порушення Правил дорожнього руху іншим водієм. На підставі чого, просив провадження по справі закрити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що транспортний засіб «Renault» Fstu,д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 здійснив зупинку без сигналу показжика повороту, у зв`язку з чим останній почав здійснювати об`їзд, тому і сталося ДТП. Також повідомив, що його також було притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП. Вважає, що у даній справі оба водія винні.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В пункті 10.1 Правил дорожнього руху України зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Положеннямист.280 КУпАПпередбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Суд зауважує, що сам по собі протокол не є беззаперечним доказом на підставі якого встановлюється факт вчинення особою адміністративного правопорушення, він є документом, в якому фіксуються обставини можливого правопорушення. Водночас, факт вчинення адміністративного правопорушення має встановлюватись судом з урахуванням інших доказів по справі, які мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності, достатності та в своїй сукупності підтверджувати вину особи поза розумним сумнівом.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, на підтвердження вини ОСОБА_1 , в якості доказів додані письмові пояснення водія ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 08.06.2024 та схему з місця ДТП від 08.06.2024 (а.с.1-3).

Судом було детально досліджено надану схему місця ДТП від 08.06.2024, на якій зображено розташування автомобілів після дорожньо-транспортної пригоди. Також зазначено, що водій ОСОБА_1 перебував у крайньому лівому положені на проїзній частині у другій смузі, на відстані 4.1 4.9 метри від правого узбіччя, що дозволяло цілком безпечно здійснити випередження водію ОСОБА_2 без вчинення маневру обгону на перехресті та виїзду на зустрічну полосу. Оскільки із наданої схеми вбачається, що ширина загальної проїзної частини складає 12.9 метрів, тобто останній здійснював об`їзд транспортного засобу «Renault» Fstu,д.н.з. НОМЕР_1 , виїхавши на зустрічну проїзну частину дороги, на відстані 7.1 метри від правого узбіччя, внаслідок чого здійснив зіткнення.

У висновку щодо застосування норм права, викладеному у постанові Верховного Суду України від 20.11.2014 та постанові Верховного Суду від 05.04.2018 справа № 585/8/16-кп провадження № 51 -2167км18) по факту вчинення ДТП за аналогічних обставин зазначено, що у разі, коли дорожньо-транспортна подія сталася за участі двох водіїв транспортних засобів, для правильного застосування норми про кримінальну відповідальність особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками.

Оскільки водій ОСОБА_1 здійснював лівий поворот на нерегульованому перехресті, то його дії регламентувались п. 16.13 ПДР, в яких зазначено, що перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Тобто, зазначені вимоги ПДР лише зобов`язують водія, що здійснює поворот ліворуч на перехресті надавати перевагу зустрічним транспортним засобам та попутному трамваю, тажодним чином не вказують на вимогу водію впевнитись, що інший водій не здійснює обгін його транспортного засобу на перехресті, оскільки це грубо заборонено ПДР.

За вимогами п. 14.2 г ПДР, перед початком обгону водій повинен переконатись в тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Відповідно до п. 1.4. ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Той факт, що водій ОСОБА_1 не зміг уникнути зіткнення, не може бути поставлено йому за провину, тому що він не зобов`язаний був виходити з можливості грубого порушення Правил дорожнього руху іншим водієм, що узгоджується із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 585/8/16-к; провадження № 51- 2167км18.

Із матеріалів справи вбачається, що працівники поліції скали адміністративні протоколи на обох водіїв учасників пригоди та постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 08.07.2024 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, за порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України та за ст. 124 КУпАП його визнано винним та накладено стягнення за у виді штрафу 850) гривень .

Враховуючи зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що неможливо в повній мірі встановити фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, наявні докази не свідчать про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушенн, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно дост. 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, свідчать про відсутність в її діях події і складу відповідних правопорушень.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, приходжу до переконливого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно із ст.62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Зазначене узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП, а також висновком Конституційного Суду України, зроблений у рішенні від 22.12.2010 у справі № 23-рп /2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Суд зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що є всі правові підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір по даній справі не підлягає стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 122-4, 124,245,247,251,252,266,280,283-285, КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП, - закритиу зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровськогоапеляційного суду через Красногвардійськийрайонний суд м. Дніпропетровськапротягом 10 днів з дня винесення постанови. Повний текст постанови складено 09.09.2024.

Суддя /підпис/ С.В. Чудопалова