ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Вишняк М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонер, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 722782 від 24.11.2023р. вбачається, що 24.11.2023р. близько 17 год. 05 хв., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Авіаконструктора Антонова, 7, що в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі КНП «КМНКЛ» «Соціотерація» у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився під відеозапис з нагрудної камери № 472093 та № 472111.

За таких обставин, ОСОБА_1 звинувачується в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою вину не визнав та суду показав, що 24.11.2023 року приблизно о 17год. 00хв. припаркував свій автомобіль марки «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 , у дворі будинків, що по вулиці Авіаконструктора Антонова, 7, що в м. Києві, після чого випив грам 200 горілки та пішов додому. Однак, не встиг дійти додому, оскільки його зупинив невідомий чоловік, який був незадоволений тим, як ОСОБА_1 припаркував свій автомобіль. Після спілкування з даним чоловіком, останній викликав працівників поліції, оскільки прочув запах алкоголю з порожнини рота. Через деякий час приїхали працівники поліції, які відчувши запах алкоголю, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 відповів, що не керував транспортним засобом у стані сп`яніння, а вжив алкоголь після того як вже припаркував транспортний засіб, проте він не відмовився проходити тест на визначення алкоголю за допомогою приладу «Драгер». Після проходження тесту на «Драгер», результат якого показав 1,76%, ОСОБА_1 не погодився з результатами такого огляду та наполягав пройти огляд у лікаря нарколога. Працівники поліції доставили ОСОБА_1 до лікаря нарколога для проходження огляду на стан сп`яніння, де йому лікар запропонував пройти огляд, на що останній погодився. Однак, в приміщенні «Соціотерапії» ОСОБА_1 стало погано та він просив викликати лікаря швидку допомогу, проте той відмовився його викликати, у зв`язку з чим він не міг пройти огляд на стан сп`яніння в лікаря-нарколога.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Шимко А.О. просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В наданих суду поясненнях адвокат зазначив, що на долученому відеозаписі з нагрудних камер поліцейського № 472093 та № 472111 відсутній зафіксований факт керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом марки «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 , в тому числі і у стані алкогольного сп`яніння, оскільки на даних відео видно, що даний автомобіль знаходиться припаркований на узбіччі у нерухомому стані, а поряд з ним стоїть ОСОБА_1 .

Крім того, адвокат Шимко А.О. зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить обов`язкового складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема не зазначено як те, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, так і не зазначено результати огляду останнього на спеціальний прилад «Драгер», хоча останній наявний у матеріалах справи. Проте в протоколі працівники зазначили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча це не відповідає дійсності та на відеозаписі не було зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Також, працівники патрульної поліції склавши відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не роз`яснили йому його права передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, зокрема права на захист, чим було порушено право останнього на професійну правничу допомогу, що свідчить про недопустимість доказів, наявних в матеріалах справи.

Також, адвокат зазначив, що матеріали справи не містять даних щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки за версією працівників поліції, він перебував саме у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, адвокат Шимко А.О. просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та доводи адвоката Шимка А.О., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 722782 від 24.11.2023р., технічний запис відеозапису, здійснений на нагрудні відеокамери (відеореєстратори) № 472093 та № 472111, на яких зафіксовані обставини даного правопорушення, чек приладу «Drager Alcotest 6820» № ARНК - 0552 від 24.11.2023р., з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння - 1,76%, суддя приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, оцінивши наявні у справі докази, їх відповідність вимогам законодавства, суд приходить до наступного.

Так, частина 1 ст. 130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз змісту ч. 1 ст. 130 КупАП свідчить про те, що диспозиція даної норми містить кілька окремих складів адміністративного правопорушення, які є самостійними і відрізняються за своєю об`єктивною стороною, тобто за характером вчинених особою дій, за які цю особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності. Такі дії зокрема можуть виражатися у керуванні транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, або відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед інших обставин в тому числі зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 722782 від 24.11.2023р., суддя звертає увагу на зміст протоколу про адміністративне правопорушення та його невідповідність суті адміністративного правопорушення, вказаного у протоколі, положенням диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 722782 від 24.11.2023р., складеному відносно ОСОБА_1 , зазначено, що «24.11.2023р. близько 17 год. 05 хв., керував транспортним засобом марки «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Авіаконструктора Антонова, 7, що в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі КНП «КМНКЛ» «Соціотерація» у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився під відеозапис з нагрудної камери № 472093 та № 472111».

Разом з тим, в матеріалах справи наявний чек приладу «Drager Alcotest 6820» № ARНК - 0552 з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння від 24.11.2023р., що вказує на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння. Крім того, з долученого відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 в медичному закладі не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, тому підстав зазначати про це у працівників поліції не було.

Тобто, протокол взагалі не містить обов`язкового складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема не зазначено як те, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, так і не зазначено результати огляду ОСОБА_1 на спеціальний прилад «Драгер».

Крім того, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 722782 від 24.11.2023р. та відеозапис з нагрудних камер, суддя звертає увагу, що дані матеріали не містять обставин зупинки працівниками поліції транспортного засобу марки «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 та не містять факту керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зазначав працівникам поліції, що не керував даним транспортним засобом, однак дані обставини були проігноровані працівниками поліції.

Згідно п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», правопорушення за ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Крім того, Верховним Судом в постанові від 20 лютого 2019 року в справі № 404/4467/16-а сформульовано правовий висновок, згідно з яким само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Отже, однією з умов для притягнення водія до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведення факту керування ним транспортним засобом під час сп`яніння.

Разом з тим, матеріали справи не містять обґрунтованих доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в тому числі, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, заслуговують на увагу доводи адвоката Шимка А.О. щодо порушення працівниками поліції права на захист ОСОБА_1 , оскільки з долученого та досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер вбачається, що працівниками поліції взагалі не було роз`яснено останньому його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням відповідних норм законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що ставить під сумнів перебування його з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Відтак відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження доказами по справі. При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки під «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на викладене, наявні у адміністративних матеріалах докази не є такими, що «поза розумним сумнівом» доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 266, 283-284, 287-291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Вишняк