Справа № 333/5859/24
Провадження № 3/333/2546/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши об`єднані матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

-за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

21.06.2024 року, о 20 год. 30 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 12.07.2024 року, о 23 год. 30 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , а саме: кричав, ображав, вдарив по нозі, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 16.07.2024 року, 12.08.2024 року та 16.09.2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином.

Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На мобільний номер телефону (зазначений ОСОБА_1 під час складання вищевказаних протоколів) судом надсилалось повідомлення sms, що підтверджується довідкою про доставку sms. Також на адресу, зазначену ОСОБА_1 у протоколі, судом направлялася судові повістки, що підтверджується матеріалами справи.

З невідомих суду причин ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, рівно як і особисто не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду, в тому числі шляхом ознайомлення з інформацією про дати призначення судових засідань по справі, яка міститься на офіційному сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

У зв`язку з тим, що суд вжив всіх заходів щодо повідомлення особи про розгляд справи та прибуття її у судове засідання, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи та передбачених ст. 38 КУпАП, строків накладення адміністративного стягнення, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Суддя, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого приписую

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, оскільки цей факт підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 052111 від 21.06.2024 року та серії ВАД № 221776 від 13.07.2024 року, рапортом поліцейського СРПП, Василівського РВП ГУНП в Запорізькій області, старшого сержанта поліції О. Прядко, протоколами про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.06.2024 року та 13.07.2024 року, опитуванням потерпілих осіб від 21.06.2024 року та 13.07.2024 року, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.06.2024 року та 13.07.2024 року, довідкою заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Р.Кот, інформаційною довідкою інспектора СПДН Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції А.Шрам, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника від 13.07.2024 року.

Таким чином, у справах про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв декілька правопорушень, пов`язаних з вчиненням домашнього насильства, суд вважає, що відносно нього належить призначити адміністративне стягнення з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КупАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відомостей про наявність у правопорушника пільг по сплаті судового збору, які передбачені ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Отже, на підставі ст. 40-1 КупАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

(Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГм.Запорiжжя/21081100; Код отримувача(ЄДРПОУ):37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку(IBAN): UA0008479; Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

(Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок (IBAN): №UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір (Державна судова адміністрація України).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно із ст. ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходженням майна. У порядку примусового виконання з правопорушника стягуються: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Б. Кулик